EN NETFLIX-SERIE
-Jeg skal til møde på Austins skole. -Okay, vi ses bagefter.
Hvad har du gang i?
-Hvad? -Lad være med det.
-Med hvad? -Virginia, tror du, det er en leg?
En leg, mor? Nej, det er ikke en leg. Kun for dig.
Hvad er det egentlig, du vil?
Nu må du fandeme blive voksen. Bliv voksen!
Jeg er så vred, at jeg kunne…
Slå mig ihjel?
Austin, så kører vi!
Det er mærkeligt at opdage, at ens liv er en løgn.
Det eneste, man kan stole på, er, at man ikke kan stole på nogen.
Kun mig. Jeg vil altid være her for dig.
Hent din jakke.
Tillid er en underlig størrelse. Den er så let at misbruge.
Og svigt efterlader smagen af metal.
Jeg er glad for at have Austin, men han er bagud i flere fag.
Det kan skyldes, at han er flyttet meget.
Han er en kvik dreng. Det indhenter han hurtigt.
Det er ikke kun det.
-Har han vist tegn på angst? -Angst?
Han er ni.
Jeg vil gerne have, at vores vejleder møder ham
og evaluerer ham til en eventuel handlingsplan.
Nej, det har Austin ikke brug for.
Han har det fint. Hvis han er bagud, øver vi derhjemme.
-Det lover jeg. -Miss Miller…
Undskyld, jeg afbryder.
Aflever den. Nu.
Han sagde, han tog den fra tænkehjørnet. Den lå i hans taske.
Jeg sad der i en evighed.
15 minutter til at tænke over, at man ikke kalder folk "snotfjæs".
Tiffany Griffin er et snotfjæs.
Undskyld. Han har det så svært med alting.
-Det forstår jeg godt. -Nej. Du skal ikke give far skylden.
Zach, vi tager ikke ting, der ikke tilhører os.
-Du har travlt, så jeg vil… -Nej, vent.
Tak. Tak for det.
-Hvad er en handlingsplan? -Lytter du? Du er min dreng.
Hunter.
Hej.
-Tak. -Ja, det var så lidt.
-Var det min ærkefjende? -Ja, det var ikke noget.
-Er du okay? Hvad gik det ud på? -Ikke noget.
Hvad?
-Ses vi senere? -Nej, jeg skal til psykolog.
Jeg smutter. Vi ses.
Venner, Sophie ser så glad ud. Jeg hader det.
"Vær sød. Det er gratis."
Ja, rigtig sødt, da du knuste mit hjerte!
Hun beholdt billederne af os. Hvorfor?
Hun elsker og savner dig og vil have dig tilbage.
-Tror du? -Nej.
Perfekt. For jeg spiller den onde, frastødende heks.
Helt anderledes end jeg er til hverdag.
Hvorfor har du dem på? Der er jo ingen glas i.
Du er underlig.
Hvad? Zach, er du hans ven nu?
-Klap i. -Zach?
-Det er vist ikke arbejdsrelateret. -Hej.
-Er du okay? -Ja. Jeg kigger bare på kjoler.
Kjoler, der ligger langt over vores budget.
Vi skal tale om budgettet.
-Hvad med det? -Jeg hader det.
Ak, milady, jeg er blot en ydmyg embedsmand,
så du må tænke mindre.
Tænk intimt.
Hvad med dine forældre? Hvad giver de os?
Ikke et bryllup, hvis du tror det.
Det har vi talt om. Jeg tager ikke penge fra mine forældre.
Heller ikke nu.
Hvem betalte dit universitet? Hvis Netflix-konto bruger vi?
Georgia.
Undskyld, men hvis nogen har penge, de vil give en, så tager man dem.
Ja, man gifter sig kun én gang. Eller to før man er 30, som en skøge.
Er det udkastet til den langsigtede økonomiske plan?
-Kort sagt er Wellsbury en meget dyr by. -Det vidste vi godt.
Cynthia havde ret. Det meste af budgettet går til skolerne.
-Hvad er skolebudgettet? -89 millioner.
Jøsses.
-Hvad synes I? -Gud, Jess. Hvor er den flot!
Ved vi, hvem der er med i limousinen?
-Derek siger, han lejer en Hummer. -Det er løgn!
Jeg glæder mig helt vildt!
Den er pæn. Jeg elsker den farve.
-Tak. -Køber du også kjole?
Mor. Må jeg ikke nok få den her taske?
Mor?
Sidst hørte jeg om din barndom, og hvad der har ført dig hertil.
Toppen af min barndoms isbjerg.
Du voksede op i fattigdom. Følte du, at der ikke blev sørget for dig?
Nej. Nej, sådan var det ikke. Georgia sørgede for os.
Men hendes metoder var tvivlsomme.
-Hvad har det med min selvskade at gøre? -Vi identificerer, hvad der udløser det.
Lad os tale om sidste gang, du selvskadede.
-Thanksgiving. -Okay. Hvad skete der?
Kan du huske, hvad du følte til Thanksgiving?
Nej.
-Jeg fornemmer, at du er vred. -Gør du? Det må være din doktorgrad.
Undskyld.
Vi må finde ud af at samarbejde, så jeg kan få dig til at hjælpe dig selv.
-Jeg skal altså stole på dig. -Er det et problem? Det lyder sådan.
-Det er vel derfor, folk går til psykolog. -Hvorfor går du til psykolog?
For at få det bedre. For ikke at skade mig selv.
-Tak. -Det er nogle værktøjer, du skal prøve.
Elastikken er en afleder. Når du vil skade dig selv,
hiver du i elastikken for at aflede dig selv.
Når faren er drevet over, skriver du dine følelser i notesbogen.
Og hvis du virkelig føler, du vil skade dig selv,
så ring til mig i stedet. Lyder det som noget, du kan?
Du skal love mig at prøve. Det nytter ikke, hvis du ikke bruger det.
Jeg prøver værktøjerne.
Og Ginny, det er godt, du er vred. Du lader dig selv føle noget.
Hold øje med, hvad der udløser det.
-Jeg kan ikke se. -Kan du ikke? Det er fjollet.
Okay.
Stoler du på mig? Okay.
Undskyld, min datter har taget den her på. Jeg så det ikke.
Helt i orden.
Man kan holde bryllup i Edith Whartons hus.
The Mount. Er det ikke romantisk?
Jeg troede ikke, du var Edith Wharton-fan.
Damerne i Naboklubben har været til bryllup der. De talte om det.
Javel. Jeg er ked af, at du ikke kom med i Naboklubben.
-Jeg ved, du gerne ville. -Det er ikke slut endnu.
Jeg vil ikke vide, hvad det betyder.
Hvad med en lade?
-En lade? -Ja, en charmerende, rustik lade.
-En lade med grise? -Ikke grise. Okay, nej.
Min ven og hans kone fandt en lade i Maine.
De blev gift i den, og det var smukt.
-Jeg elsker grise. -Lav dine lektier.
Jeg vil ikke til flere samtaler.
-Hvad er det? -Det er til Austin.
Wow, sejt!
-Paul, bestikker du drengen? -Hvad? Nej, det er ikke fra mig.
Jeg elsker det spil.
-Hej, mor. Kom ind. -Gik du i min taske?
Du brugte Austins navn. Han fortjente at få lidt ud af det.
Det var af nød. Kan du lide det her hus? For vi havde nær mistet alt.
Men du har det stadig.
Min kreditværdighed er lav. Hvordan gjorde du?
Du tror, du er så klog, men du leger med ilden.
Jeg er ikke bange for dig.
Bange for mig? Jeg er bange for dig! Man kan ikke stole på dig.
-Hvad handlede det om? -Hvad hørte du?
Jeg hørte bare døren smække. Skændtes I?
Det er ingenting.
Okay.
-Der foregår meget ingenting. -Hvad betyder det?
Det…
Det er svært at lade, som om der ikke er noget galt med dig.
Nå, er det svært for dig?
Hvis jeg er så svær, hvorfor går du så ikke bare?
-Hvad laver du? -Ingenting.
Du blander dig i mine ting. og det er skideirriterende.
Jeg gider ikke det her.
Tilladelse til en pickleballbane. Værsgo.
Hvor spændende.
-Pragtfuldt. Tak. -Det var så lidt.
Var Paul med på The Mount?
Det er nok umuligt efter det med Cynthia, men jeg tænkte på…
Teg det ikke personligt. Sådan er proceduren.
Der er venteliste. Desuden har vi en mindre krise.
-Bogen med Emily Dickinsons digte er væk. -Hvad?
Forsvundet. Nogen er brudt ind midt om natten.
Det er forfærdeligt. Hvem ville gøre den slags?
Forhåbentlig ikke et af medlemmerne, men…
Måske er det bare en spøg.
Lokalhistorisk Samling kræver alt tilbage, vi har lånt. Frygteligt.
Hele klubbens ry står på spil.
Den skal nok dukke op igen.
-Er du okay? -Ja.
Skal vi bytte?
-Hej. -Hej, Padma.
Kan jeg få en latte med saltkaramel?
-Hejsa. -Hej.
Hej, Ginny.
-Hvad er der galt? -Kun alting.
Vi fik vores billeder i dag.
Jeg ligner en chokoladekugle.
Så slemt er det da ikke.
Hvad sagde Beyoncé?
-"Ikke blåt lys på sorte piger." -Punktum.
-Hvid frækhed. -Se, hvad de har gjort ved Bryon.
-Stadig lækker. -I det mindste matcher I.
-Hvad skal du i aften? -Dø langsomt.
Jeg har en idé.
Maden er så god her.
Her er rart. Det er ikke Sarabeth's.
-Hej. -Hej, Ginny.
-Hvad skulle det være? -De stegte søde kartofler.
-Ja, lige et øjeblik. -Fedt.
Hvorfor er I så triste?
-Ikke noget. -Ikke noget.
Sådan et par lyseslukkere.
-Hvordan gik prøven? -Jeg spiller den onde, grimme heks.
En af mine replikker lyder: "Mine kinder skælver af modbydelighed."
-Det er da sjovt. -Mor, det er tragisk.
Der findes ikke små roller, kun små skuespillere.
Far, hvor er du klam.
Jeg ville have hovedrollen og være lækker og vinde Sophie tilbage.
Du skal glemme Sophie.
Mor, hvor er det ufølsomt sagt.
Jeg elskede hende. Jeg kan ikke bare glemme hende.
Tænk, hvis du skulle glemme far.
Det er forhåbentlig ikke det samme.
I er så lede. Jeg er i sorg og græder hver aften.
-Jeg hører dig ikke græde. -Fordi du har travlt med at gokke!
-Og hvad er du ked af? -Den globale opvarmning.
-Hej. -Vinca, lavendel eller tidsel?
Den sidste lyder sært erotisk, men den er pæn.
-Hvabehar? -Jeg vælger bryllupsfarver.
Jeg ville bare høre, om du kom.
-Sveske… -Nej, jeg ved det godt.
-Jeg ved det godt. -Det tror jeg ikke, jeg kan.
Det forstår jeg godt, men…
Er det mærkeligt, at du er en af mine eneste venner?
Nej. Det er ikke mærkeligt. Du betyder også meget for mig.
Jeg elsker dig. Jeg vil altid elske dig.
Ja. I lige måde.
Hvor sjovt for os.
Og derfor kan jeg ikke komme.
Ja, jeg…
Jeg har ikke noget familie, kun dig.
Tidsel.
-Synes du? -Helt sikkert. Stol på fotografen.
Okay, og nu borddækningen.
Jeg prøver at være forstående her.
Fint. Ikke mere bryllupssnak. Vi nøjes med at være deleforældre.
Din datter er i øvrigt en dæmon.
Beelzebub og Bracia er lige kommet, så jeg smutter igen.
Er Ginny hos dig? Og hvem er Bracia?
Hallo?
Tusind tak, mr. Miller. Det er vildt fedt, du gider.
Helt i orden.
-Du er i gode hænder. Han er den bedste. -Åbenbart.
Hvor er det taget henne?
Jeg tog det for National Geographic, sidst jeg var i Indien.
Nå, ikke andet.
-Hvor har du ellers været? -Alle steder.
Åh ja. De allerfarligste steder.
Fra Himalayas bjerge til Georgias rockerbarer.
Far, gem det til din bog.
Okay, vi begynder.
Gør, hvad der føles naturligt.
Løft skuldrene.
Og sænk dem. Træk vejret.
Glem al glæde.
Se vredt på mig. Du hader mig. Sådan.
Nu har du brækket benet, og det gør ondt.
En sød smerte, så du surmuler lidt.
Ja.
-Ginny, ind med dig. -Hvad?
Ginny, kom her.
Okay. Ja.
Kom her, Ginny.
Hold da kæft.
Hun er overalt. Hun hjemsøger mig.
Hold da... Hun ser supergodt ud. Det gør de begge to.
Jeg havde ikke brug for at se hende være så lækker.
-Hvad? -Mavekramper.
-Og du tog hvide bukser på? -Ja, du behøver ikke sige det.
-Vil du have en pille? -Nej.
Eller en mundkurv.
Skat, jeg kan ikke nå.
Du kunne ikke klare en menstruation.
Er I klar?
-Det tror jeg. -Så kører vi.
Husk de svære tider Vi har haft
I bakspejlet virker det ikke så slemt
Men alligevel Skal du vide
Jeg fortryder ikke noget Vi har gjort
For vi er bare børn Fra det øjeblik vi mødtes
Og hvis jeg kunne tale med dig
Ville jeg sige
At du ikke er god for mig
Kærlighed er en gift Og der findes ingen kur
Derfor må jeg ud For jeg kan ikke klare mere
Jeg løber min vej Ud i den åbne dal
For jeg kan ikke finde En grund til at blive
At blive her virker Som noget vi leger
Hunter, er du okay?
Hvad? Den handler da ikke om nogen.
Nej. Venner, ros nu bandet. Godt gået! Ja!
-Det er en god sang! -Flot, skat.
En trist sang, men god.
Jordan, du sjuskede med koret.
Jeg har lige ædt et potbolsje, mand.
Vil du have et, skat? Måske tager det kramperne.
Hvor skæv skal jeg være for aldrig at tænke noget igen?
-Det var virkelig fedt. Tak. -Ingen årsag.
Det er godt, du udvider vennekredsen.
Alias "endelig en sort veninde"?
Hvordan går det med dr. Lily?
Jeg skal skrive mine følelser ned. Hvad skal jeg skrive?
"Er du der, Gud? Det er mig, Ginny." "Kære dagbog, jeg vil brænde mig selv."
Hvad med poesi? Du skrev da et digt til den konkurrence.
-Jeg vandt ikke. -Nej, og terapi handler om at vinde.
Digtet var smukt, og det kom fra hjertet. Hvorfor ikke prøve det?
Kære dagbog, i dag vil jeg brænde Hvornår får det dog ende?
Gud, hun er helbredt. Det er et mirakel.
Tak, Gud. Tak, Freud. Tak, Amanda Gorman.
Der er smilet.
Det er godt at se det smil.
-Tak, fordi du ikke sladrede. -Så længe du er sund og rask.
-JEG HADER ALLEREDE I DAG -GODMORGEN
GID JEG KUNNE FORTÆLLE DIG
Ginny, skru ned!
Skal jeg komme ind?
Det er trist.
-Spiser du frokost herovre? -Nej, jeg har kemi.
-Jeg vil ikke snakke. -Okay.
Undskyld.
-Hvad? -Undskyld. Okay, ja.
-Hvad skriver du? -Digte.
-Jeg sagde det højt, og jeg hader det. -Hvorfor? Digte er fede.
-Må jeg høre et? -Et digt?
Ja.
Godt.
Giv mig et ord.
-Jul. -Jul? Det rimer ikke på noget.
-Digte behøver ikke rime. -Nej.
Jul. Jul…
Julen føles som Halloween Jeg hjemsøges
-Fedt. -Klap i, jeg laver poesi.
Julen føles som Halloween Jeg hjemsøges
Luften skummer Stuen er lummer
Vi spiser hummer. Se, det rimer.
I dit fravær er alt anspændt Intet giver mening
Kommer du tilbage?
Fornægter jeg sandheden Eller er jeg dum?
Der er en skælven Støvfnug i luften
Er jeg dum? Ja Men er alting forduftet?
Hold da kæft.
Jeg sidder stædigt fast Jeg vil ikke løsrive mig
Jeg vil ikke forlade det rum Som engang rummede dig
Men i stedet kan du komme tilbage Og rumme mig
Men jeg ved, du aldrig kommer Ikke efter den nat
Ikke efter det skænderi
Jeg kommer tilbage. Jeg er her.
-Ikke dig. Det er bare et digt. -Okay.
Julen føles som Halloween
Jeg hjemsøges
Klamt.
Giver du ham et blowjob? Det ser sådan ud.
-Skrid, Max. -Pis af, Marcus.
-Må jeg tale med dig? -Nej tak.
Nej, jeg ville bare fortælle dig, at jeg var på Blue Farm, og jeg så Sophie.
-Hvad? -Hun var på date med en fyr.
-Du skulle høre det fra mig først… -Skrid, Abby.
-Det er lavt, selv for dig. -Nej, jeg ville ikke…
Lad mig være.
Skal vi pjække og ryge noget pot?
Ja.
-Hvor er det sødt. -Mit værelse?
-Okay. -Fedt.
Hvem ville du helst ligne i hele verden?
Det ved jeg ikke. Willow Smith.
-Og dig? -Hailey Bieber. Hun er for lækker.
Det er et privilegium at leve samtidig med hende.
Sandt.
-Tak. -Ja.
Blowjob, ægteskab, drab. Jordan, Press, Brodie.
-Gør det. Gør det. -Det er klamt.
-Jeg ville give Brodie et blowjob. -Ja.
-Jeg ville dræbe Press. -Ja.
Og gifte mig med Jordan. Hvad? Jeg gifter mig med Jordan!
Er det en 7-Eleven derinde?
Jeg undgår så vidt muligt at forlade det her værelse.
Min mor har været så mærkelig de sidste par dage.
Det er så underligt stille.
-Det er jeg ked af. -Det er min fars skyld.
-Ja, men det er noget lort. -Ja.
Jeg ender nok med at give en masse fyre blowjobs.
Fordi han har givet mig daddy issues.
Apropos det…
Du er totalt sammen med Baker, er du ikke?
-Ikke? -Det tror jeg.
Afgørende.
Vi snakker, og han sover tit hos mig.
-Åh, skandaløst! -Nej.
-Ikke på den måde. -Hvad mener du?
Nej, det er rart. Han er… Han…
-Du kan virkelig godt lide ham. -Ja.
Vi laver et pigeband, der hedder Daddy Issues.
-Vi bliver gravide samtidig. -Så aborterer min mor mig.
-Beholder barnet og aborterer mig. -Hvordan vil vi se ud som gravide?
Sexet.
Du er virkelig køn.
Det er så vildt, at din mor var gravid lige nu.
I vores alder. Det kunne være os. Bortset fra at jeg ikke dyrker sex.
-Ikke for at bagtale nogen… -Bagtal endelig, Abby.
Maxine er bare…
-Sig det. -…en strid kælling.
Tak. Jeg er enig.
Kom nu bare videre. Er det ikke rigtigt?
-Jeg hader, at Norah altid holder med Max. -Ja, det gør ondt.
Jeg hader, at Hunter giver mig skyld for alt.
Jeg hader Press, fordi han er sådan en skide psykopat.
Han skræmmer mig totalt. Men det gør du også, så…
-Skræmmer jeg dig? -Meget. Ja, helt sikkert.
Hvad vil du…
Er du bange, Miller?
-Har du det bedre? -Hvad tror du?
Skal vi gøre noget sindssygt?
Ja. Måske. Hvad?
Nu skræmmer du mig for eksempel.
Josh Spear. Ham var Sophie på date med. Jeg fandt en Venmo-betaling.
-Stakkels dig. -Jeg fatter det ikke.
Hvordan kan hun gå fra mig til ham så hurtigt? Jeg føler mig så dum.
Du kommer nok over hende, hurtigere end du tror.
Ikke særlig forstående.
Er jeg ikke forstående?
Ginny Miller. Abby Littman. Pjækkede I fra timen?
Kom med.
Hallo?
Det er mig.
Okay.
Hvis Ginny var til tandlæge, hvorfor ringer I så?
Antyder du, at min datter lyver?
Nej, det er okay.
Jeg forstår. Selvfølgelig skal du tjekke.
Okay. Tusind tak. Hej hej.
-Hej. -Hej.
Værsgo.
Kom så.
-Hejsa. -Hej, mor.
Jeg ved godt, du har det svært, så jeg har købt en gave til dig.
Og der er en flot pige på posen.
Hvor er den sød.
Tak, mor.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig, skat.
Undskyld, jeg forstyrrer.
Zach har spillet Austins nye spil, og nu kan Austin ikke finde det.
Undskyld rodet. Jeg har aldrig tid, og jeg får snart nervesammenbrud.
Nu skal jeg finde hans taske.
Nå ja.
Kors, det er brutalt. Var det mig, ville jeg hellere dø.
Det ville være barmhjertigt, men vi kan ikke lege Gud.
-Det er jeg ked af. -Nej da.
Hvad er det?
Pis.
Pis. Pis!
Lortepis!
De sendte en e-mail ud om det. Han må have taget den.
-Du elsker det vel. -Nej, slet ikke.
Det er svært for et barn at miste sin far. Austin talte ikke i en måned.
Jeg skulle til at sige, at hans far kan tale med ham,
men det kan han jo ikke.
Så, vi mødre må holde sammen.
Klart.
Jeg er ikke noget uhyre.
Okay, det ignorerer jeg.
Hør her. Jeg afleverer bogen til Naboklubben.
Borgmesterkontoret fik den anonymt. Vi nævner ikke Zach.
-Vil du det? -Selvfølgelig.
Så kan du måske gøre en lille ting for mig.
Du spiser kun i pausen.
-Er du skæv? -Nej.
Du er totalt skæv.
-Hvad sker der med dig? -Jeg har det fint.
Har du en date igen?
Puha. Strenge Joe.
Jeg er skæv.
-Marcus smitter af på dig. -Måske smitter jeg af på Marcus.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvad skete der mellem dig og Hunter?
For han var meget ked af det, da vi øvede.
Hvad sagde han?
-Han havde skrevet en sang. -Ikke en ny sang.
Det er hårdt at være vild med en, når det ikke er gengældt.
Jeg var vild med Hunter. Jeg var bare mere vild med Marcus.
Undskyld.
Jeg forstår godt, Hunter er ked af det.
Ja, jeg er den onde, der var perfekte Hunter utro.
Jeg er skurken, jeg er ond. Det er så sjovt at hade Ginny.
Det var ikke kun mig. Han er ikke helt fejlfri.
Undskyld, jeg brokker mig.
Jeg har det ret svært for tiden.
Jeg kan ikke tale med nogen om det, ikke engang min psykolog.
Jeg går til psykolog.
Hvorfor fortæller jeg dig det? Jeg er bare vildt skæv.
Jeg synes ikke, du er ond.
Tak.
Sådan. Vi kom med i Naboklubben.
Er det rigtigt? Selv efter at Cynthia rakkede dig ned?
Hun skiftede mening. Staklen har det svært.
Hvordan gjorde du?
Glem det. Som sædvanlig fik du, hvad du ville.
-Så er du vel glad? -Meget glad. Alt er perfekt.
Dit hår.
-Kan du lide det? -Jeg hader det.
Undskyld, lige et øjeblik.
Jeg dækkede over dig i dag, mange tak.
Hvor var du? Ikke hos tandlægen.
Jeg røg pot og pjækkede. Er det, hvad du vil høre?
Ja, det er min drøm.
-Skal Paul høre det her? -Jeg er færdig. Jeg kan godt gå.
Paul skal giftes med mig. Han skal høre det hele.
Er du sikker? Det hele?
-Gå ind på dit værelse. Nu. -Hvorfor det?
Vi er jo en lykkelig familie. Dig, mig, Paul, Austin, Mary.
Hvem er Mary?
Hvad definerer et dårligt menneske?
-Et dårligt menneske? -Ja.
Lysten til at gøre dårlige ting.
Hvad nu, hvis de tror, det er nødvendigt?
Det er sjældent, at noget er kun godt eller dårligt.
Normalt er det lidt begge dele.
Hvis det nu er ubestridt slemt, kan det så tilgives?
Jeg mangler nogle detaljer.
Det er min mor.
Hun har gjort nogle virkelig langt ude…
Jeg kan ikke sige det.
Tænk på det værste, man kan gøre.
Har hun myrdet nogen?
Javel.
Hold da op.
Noget har ændret sig.
Jeg ved godt, det er slemt og mørkt, og nu hænger der noget i luften…
-Nej. Hold nu op. -Det er min mor.
Det er kvinden, der har født mig, og hun har gjort…
…den her frygtelige ting, og…
-Hvem ved det ellers? -Det ved jeg ikke.
En mand, der arbejder som privatdetektiv.
Hvem slog hun ihjel?
-Gudfader. -Hvad?
"Hvem slog hun ihjel?" Er det et normalt spørgsmål?
Nej, det er ikke normalt.
Jeg kan ikke lide, du er så rolig. Det skræmmer mig.
Hvordan kan du være så rolig efter den oplysning?
Din mor kan finde på alt.
-Hun er… -Psykopat.
Magtfuld.
Alt, hvad der står i vejen, bliver fjernet. Det giver mening.
Intet giver mening. Seriøst?
-Intet giver mening. -Træk vejret.
Er jeg sådan?
Er jeg magtfuld?
Er du?
Det ved jeg ikke.
Hvem slog hun ihjel?
Min stedfar.
Var han en god mand?
-Nej, ikke rigtig. -Okay så.
Hvad? "Okay så"?
Så fordi han ikke er en god mand, skal han dø?
Vil du gerne have, jeg bliver sur på dig? Du har jo ikke gjort det.
Men jeg ved det, og jeg føler, jeg gjorde det.
Hvordan gjorde hun?
-Gift. -Sejt nok.
Marcus!
Hold kæft, det… Det er vildt, at din mor har slået en ihjel.
Ja.
Hov.
-Hvad laver du? -Jeg vil ikke tænke.
Nej… Nej.
Hold nu op.
-Glem det. Jeg går nu. -Nej, kom nu…
-Ginny, stop. -Bare… Marcus.
Hvordan mon det føles…
…når luften forsvinder fra ens lunger?
Når man ved, at det er ens sidste åndedrag.
Hold nu op. Kom her.
Du må ikke sige det til nogen. Jeg mener det.
Det gør jeg ikke.
Kom her.
Det er okay.
Jeg vil ikke være som hende.
Jeg vil ikke være magtfuld.
-Hvorfor gjorde du det? -Spørg ikke, hvis du ikke vil høre svaret.
Jeg må vide det.
For din skyld. For min skyld. For min families skyld.
Det var ikke nemt for mig.
Jeg er ikke stolt af metoden, men nu er vi her.
Jeg har aldrig sagt, jeg var god.
Du er min mor. Jeg er nødt til at tro på, du er et godt menneske.
Ja, det ville være rart. Hvis det var så enkelt.
Vil du vide hvorfor?
Jeg følte ikke, jeg havde andre muligheder.
Du kunne lade være med at myrde. Det var en mulighed.
Angrer du overhovedet?
Ingen beskyttede mig, Ginny. Ingen.
Du er heldig, du har mig. Jeg ville slå ihjel for dig.
Jeg ville rent faktisk slå ihjel for dig.
Tænk lige over det. Det er ikke ingenting.
Måske tager jeg fejl. Måske er jeg forfærdelig og grim og ikke noget værd.
Fint, så er jeg ikke noget værd.
Men det er du.
Det måtte jeg overbevise dig om.
Og det gjorde jeg. Om du kan lide det eller ej.
Jeg tog alt det mørke og spiste det.
Jeg blev mærket som en anden Bane. Okay?
Så du, min datter, kunne få et godt liv.
Jeg passede på dig. Hånden stopper ikke på låret.
Hele min barndom ønskede jeg, at min mor stoppede hånden.
Jeg har mange dæmoner. Mange mareridt fra min fortid.
Jeg havde et valg.
Jeg kunne leve i fortiden, drukne i den og mærke den hver dag.
Men man skal leve for fremtiden, for fortiden æder en.
Livet er mere end det helvede.
Du og Austin, I er min fremtid.
I er det, jeg lever for.
Så snart jeg så, jeg var gravid…
Jeg var 15. Jeg var yngre, end du er nu.
Der kom to streger frem på det motorvejstoilet i Georgia,
og alt var forandret.
Da jeg kom ud, så jeg en flok børn. De var så glade.
De havde ingen bekymringer. De havde pænt tøj på og smilede.
De var elsket. Man kunne se, at de var elsket og blev passet på.
De var på min alder, men de var elsket, og det var jeg ikke.
Jeg besluttede, at du aldrig skulle blive som mig, men som dem.
Jeg vidste, at jeg ville gøre alt, for at det blev sådan.
Det tog lang tid og var ikke nemt, men jeg gjorde det.
Jeg fik dig med samme bus som de børn.
Du kan hade mig og synes, jeg er den værste mor, og det er jeg måske.
Men jeg fik dig med den bus. Jeg gjorde, hvad jeg skulle.
Jeg angrer intet.
Alt, hvad jeg gør, er for dig og din bror.
Stol i det mindste på det.
Og jeg kan godt lide dit hår.
Tak, mor.
Kom her.
Men du må ikke sige det til nogen. Lov mig det.
Det lover jeg.
Mig og dig mod verden, ikke?
Hvis du er færdig med mit spil, må jeg så få det?
Tillid er en svær størrelse.
For tillid går begge veje.
Vi er sammen om det her nu.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve