A NETFLIX SOROZATA
- Késni fogok. Behívtak Austin sulijába. - Oké. Akkor szia!
Miben sántikálsz, kisasszony?
- Mire gondolsz? - Ezt ne csináld!
- Mit? - Virginia, ez neked játék?
Hogy ez játék-e, anya? Nem, nem az.
Itt csak te játszadozol.
Pontosan mit akarsz tőlem?
Én azt akarom, hogy nőj fel, az istenit! Nőj már fel!
Olyan pipa vagyok! Meg tudnálak…
Ölni?
Austin, indulás!
Fura dolog rájönni, hogy az egész eddigi életed hazugság.
Ginny, csak abban bízhatsz, hogy senkiben sem bízhatsz.
Engem kivéve.
Rám mindig számíthatsz.
Vedd fel a dzsekit!
A bizalom furcsa dolog.
Nagyon könnyű visszaélni vele.
És az árulásnak fémes utóíze van.
Nagyon szeretem tanítani Austint,
de néhány tárgyból le van maradva.
Ennek az egyik oka a sok költözés lehet.
Okos gyerek.
Gyorsan behozza a lemaradást.
Többről van szó.
Nem tapasztalt nála szorongást?
Szorongást?
Kilencéves.
Örülnék, ha elmenne az iskolai tanácsadóhoz,
hogy megvizsgálja, indokolt lehet-e az 504-es.
Nem. Austinnak nem kell ez az akármi.
Semmi baja. Ha le van maradva, akkor majd többet tanulunk.
- Gondoskodom róla. - Ms. Miller…
Elnézést a zavarásért!
Add vissza! Most rögtön!
Az önvizsgálati sarokból vette el.
A hátizsákjában volt.
Ezer évig ott kellett ülnöm.
Negyedóráig, hogy átgondold,
miért nem hívunk senkit takonypócnak.
Tiffany Griffin igenis takonypóc.
Szörnyen sajnálom.
Nagyon nehezen viseli ezt az egészet.
- Megértem. - Ez nem igaz.
Ne kend apára!
Zach! Ami nem a miénk, azt nem vesszük el.
- Látom, nem ér rá. Én inkább… - Ne! Csak…
Köszönöm, hogy visszahozták!
- Mi az az 504-es? - Beosontál? Te aztán rám ütöttél.
WELLSBURYI GIMNÁZIUM A WELLSBURY TIGERS OTTHONA
Hunter!
Szia!
Köszönöm!
Nincs mit.
Az az ellenségem volt?
Aha, de semmiség volt.
Jól vagy?
- Miről volt szó? - Semmiről.
Mi az?
- Suli után ráérsz? - Nem. Terápiám lesz.
Mennem kell. Szia!
Sophie olyan boldognak tűnik!
Kiborító.
„Légy kedves! Nem kerül semmibe.”
Te is tök kedves voltál, Sophie, amikor kitépted a szívem.
Nem törölte a közös képeket. Az mit jelent?
Hogy szeret, hiányzol neki, és ki akar békülni.
Tényleg?
Nem.
Csodás. A musicalben én leszek a gonosz, ellenszenves boszi.
Nem úgy, mint a valóságban.
Minek van ez rajtad?
Nincs is benne üveg.
Tök fura vagy.
Micsoda? Zach, barátok lettetek?
Fogd be!
Zach?
MENYASSZONYI RUHÁK
Gyanús, hogy ez nem a munkához kell.
- Szia! - Szia!
Jól vagy?
Igen. Csak ruhákat nézegetek.
Olyan ruhákat, amikre nagyon nem futja a keretünkből.
Azt át kellene beszélnünk.
- Hallgatlak. - Utálom.
Sajnálatos módon, úrnőm, egyszerű köztisztviselő vagyok,
úgyhogy lejjebb kell adnod.
Legyen meghitt!
És a szüleid?
Ők mit adnak nászajándékba?
Nem esküvőt, bármennyire is erre célozgatsz.
Ezt már megbeszéltük. Nem fogadok el pénzt a szüleimtől.
Eddig sem, és ezután sem.
Ki is fizette a tandíjadat?
Kinek a Netflix-fiókját használjuk?
Georgia!
Bocsánat, de ha valakinek van pénze,
és neked akarja adni, hadd csinálja!
Bizony. Esküvő csak egy van. Kivéve, akinek 30 évesen már kettő volt.
Ez a hosszú távú költségvetés tervezete, amit kértem?
Összegezve: Wellsbury nagyon drága.
Azt tudtuk.
Cynthia nem tévedett.
A pénz nagy része az iskolákra megy.
Pontosan mennyi?
89 millió dollár.
Jézusom!
- Mit szóltok? - Atyaég, Jess, azt imádom!
Tudjuk már, hogy kik jönnek a limóval?
Derek Hummert szerez.
- Na ne! - Atyaég!
- Na ne! - De izgi!
Szép ruha.
Tetszik a színe.
- Kösz! - Te is a bálra nézelődsz?
Anya!
Megkaphatom ezt a táskát? Légyszi!
„Anya”?
Legutóbb a gyerekkorodról és arról beszéltünk, miért vagy itt.
Az a gyerekkorom jéghegyének a csúcsa.
Szegénységben nőttél fel.
Érezted valaha elhanyagolva magad?
Nem. Ilyen nem volt.
Georgia gondoskodott rólunk, csak megkérdőjelezhető módszerekkel.
De ennek mi köze van az önbántalmazáshoz?
Fel kell tárnunk a kiváltó okokat.
Mikor bántottad magad legutóbb?
Hálaadáskor.
Értem. Mi történt akkor?
Emlékszel, mit éreztél hálaadáskor?
Nem.
Úgy érzem, mérges vagy.
Tényleg? Nem hiába szerzett doktori címet.
Elnézést!
Ki kell találnunk, mit tehetek azért, hogy segíthess magadon.
Bíznom kell magában.
Ez gondot jelent? Mert úgy hangzik.
Muszáj, nem? Ezért szokás terápiára járni.
Te miért jöttél?
Hogy jobban legyek.
Hogy ne bántsam magam.
Köszönöm!
Szeretném, ha kipróbálnád ezeket.
A gumiszalag figyelemelterelő.
Amikor bántani akarod magad,
húzd meg a gumiszalagot, hogy elvond a figyelmedet!
És amikor elmúlt a veszély, írd le az érzéseidet a füzetbe!
És ha nagyon úgy érzed, hogy bántani fogod magad,
inkább hívj fel engem!
Működőképesnek tűnik?
Vállalnod kell, hogy megpróbálod.
Különben teljesen feleslegesek.
Megpróbálkozom velük.
És jó dolog, hogy mérges vagy, Ginny.
Nem fojtod el az érzéseidet.
Figyelj oda a kiváltó okokra!
Nem látok semmit.
Nem látsz? Még ilyet!
Na jó.
Bízol bennem? Oké.
Elnézést! A lányom felvette ezt a kalapot.
Nem vettem észre.
Semmi gond.
Edith Wharton házában is lehet esküvőt tartani, tudtad? A Mountban.
Hát nem romantikus?
Nem gondoltam, hogy Edith Wharton-rajongó vagy.
Pár szomszédklubos nő járt ott esküvőn.
- Ők beszéltek róla. - Értem.
Sajnálom, hogy nem kerültél be a Szomszédklubba.
- Tudom, hogy nagyon akartad. - Még nincs vége.
Inkább nem is akarom tudni.
Esetleg tarthatnánk pajtában.
- Pajtában? - Igen, egy bájos, rusztikus pajtában.
- Amiben disznókat tartanak? - Nem, dehogy.
Az egyik barátomék találtak egy pajtát Maine-ben,
és ott házasodtak össze. Gyönyörű esküvő volt.
- Én bírom a disznókat. - Írd a házit!
Nem vágyom újabb elbeszélgetésre.
- Ez meg mi? - Austinnak jött.
Hű, de király!
Paul, le akarod kenyerezni?
Tessék? Az nem tőlem van.
Imádom ezt a játékot.
Szia, anya! Gyere be!
A táskámban turkáltál?
Használtad Austin nevét. Akkor már kapjon is érte valamit.
Rákényszerültem.
Jó itt? Szereted ezt a házat?
Mert majdnem elbuktuk.
De miért nem mondtad le?
A hitelpontszámom 315. Ez meg hogy történt?
Nagyon okosnak hiszed magad, de a tűzzel játszol.
Nem félek tőled.
Hogy te tőlem?
Én félek tőled!
Megbízhatatlan vagy.
- Ez meg mi volt? - Mit hallottál?
Semmit, csak az ajtócsapódást. Veszekedtetek?
Nem. Nincs semmi.
Oké.
- Jó sok van ebből a semmiből. - Ezt meg hogy érted?
Csak…
Csak egyre nehezebb úgy tenni, mintha nem lenne semmi bajod.
Neked nehéz, mi?
Ha olyan nehéz velem, nyugodtan menj el!
- Mit csinálsz? - Nem csinálok semmit.
Rohadt idegesítő, hogy mindenbe beledumálsz.
Na, ebből nem kérek.
A pickleballpálya engedélye. Parancsolj!
De izgalmas!
Ez nagyszerű.
- Köszönjük! - Nincs mit.
Paul belement a Mountba?
Nézd, tudom, hogy nincs sok esélyem Cynthia után, de arra gondoltam…
Ne vedd magadra, Georgia! Ez itt így működik.
Várólistánk van.
És most van egy kis krízisünk.
Eltűnt Emily Dickinson verseskötete.
Hogy mi?
Felszívódott. Éjszaka feltörték a zárat.
Jaj, ne! Ez borzalmas. Mégis ki tenne ilyet?
Remélem, nem az egyik tagunk volt, de…
Talán csak valami rossz tréfa.
A Történelmi Társaság mindent visszavesz emiatt.
Borzalmas.
Az egész klub hírneve forog kockán.
Biztosan előkerül.
Jól vagy?
Igen.
Cserélünk?
- Szia! - Szia, Padma!
Kérhetnék egy sós karamellás lattét?
- Jaj, Bracia… - Sziasztok!
- Szia! - Szia, Ginny!
Szia!
- Mi a baj? - Minden.
Ma jöttek meg a musicales fotók.
Tisztára csokigolyós lettem.
Annyira azért nem rossz.
Ez gáz. Mit mondott Beyoncé?
- Fekete lányra kék fényt soha! - Ennyi.
Annyira jellemző!
Nézzétek szegény Bryont!
Így is jó pasi.
Legalább passzoltok.
Mit csinálsz ma este?
Lassan haldoklom.
Van egy ötletem.
Nagyon jó itt a kaja.
Szép hely. Nem egy Sarabeth’s.
- Ez az. - Sziasztok!
Szia, Ginny!
Mit hozhatok nektek?
Kérhetünk sült édesburgonyát?
- Igen. Máris jövök. - Jó.
Mi ez a nagy szomorúság?
- Semmi. - Semmi.
Két grincs.
Igen.
Milyen volt a próba?
A gonosz, csúf boszorkányt játszom.
Az egyik mondatom szó szerint ez: „Az állkapcsom remeg a gyűlölettől.”
Jól hangzik.
Anya! Tragikus.
Nincs jelentéktelen szerep, csak jelentéktelen színész.
Apa, ez aljas.
A főszerepet akartam, hogy szexi legyek, és visszaszerezzem Sophie-t.
Túl kell lépned rajta.
Anya, ennél érzéketlenebb dolgot nem is mondhatnál.
Szerettem Sophie-t, és nem tudok túllépni rajta.
Mintha én azt mondanám, lépj túl apán.
Azért ez nem pont ugyanaz. Remélem.
Olyan gonoszak vagytok!
Összetört a szívem, és minden este sírok.
Én nem hallak.
Azért, mert lefoglal a masztizás.
És téged mi bánt?
A globális felmelegedés.
- Halló? - Meténg, levendula vagy bogáncs?
Az utolsó furán erotikusan hangzik, de bejön.
Tessék?
Az esküvő színein agyalok.
Csak meg akartam kérdezni, hogy jössz-e.
Jaj, csillagom…
Jó, tudom.
Tudom.
Nem fog menni.
Megértem, csak…
Fura, hogy te vagy szinte az egyetlen barátom?
Nem, nem fura.
Sokat jelentesz nekem. Tudod.
Szeretlek.
Mindig szeretni foglak.
Tudom. Én is téged.
De jó nekünk!
Éppen ezért nem mehetek el.
Tudom, csak…
Nem igazán van családom rajtad kívül.
Bogáncs.
- Azt mondod? - Egyértelmű.
Higgy a fotósnak!
Oké. Döntsük el a terítéket is!
Figyelj, próbálok megértő lenni.
Jó, rendben.
Hagyjuk! Maradunk a gyereknevelésnél.
Ja, képzeld, a lányod igazi démon.
Belzebub most ért ide Braciával, úgyhogy mennem kell.
Ginny ott van?
Várj! Ki az a Bracia?
Halló?
Nagyon köszönöm, Mr. Miller! Ez elképesztő.
Igazán nincs mit.
- Jó kezekben vagy. Apa a legjobb. - Nyilván.
Ez hol készült?
A National Geographicnek fotóztam a legutóbbi indiai utamon.
Laza.
- Hol járt még? - Mindenhol.
Bizony. A legveszélyesebb helyeken is.
A Himalájától a georgiai motoros kocsmákig.
Na jó. Ezt tartogasd a könyvhöz!
Oké, akkor kezdjük!
Jó.
Azt csináld, ami jólesik!
Húzd fel a válladat,
és most engedd le!
Lélegezz!
Felejtsd el az örömöt!
Nézz rám meredten!
Gyűlölsz engem. Oké.
Eltört a lábad, és fáj,
de cukin fáj, olyan duzzogósan!
Ez az!
Ginny, menj oda!
- Micsoda? - Ginny, gyere ide, kérlek!
Oké.
Oké. Ez az!
Ginny, gyere!
Atyaég!
Mindenhol ott van. Kísért engem.
Te jó… Fenomenálisan néz ki.
Mindketten.
Nem akartam ilyen jó képet látni róla.
Ez nem hiányzott.
- Mi az? - Görcsölök.
És fehérben vagy?
Tudom. Ne emlékeztess rá!
- Kérsz egy fájdalomcsillapítót? - Nem!
Szájkosarat.
Kicsim, nem érem el.
Press, te túl sem élnéd a mensit.
Oké. Mehet?
- Szerintem ja. - Akkor kezdjük!
Emlékszel, néha milyen nehéz volt
Pedig így utólag nem is volt olyan rossz
De akkor is
Szeretném, ha tudnád
Az égvilágon semmit sem bántam meg
Mert gyerekek voltunk akkor is Mint most
És ha lenne rá lehetőség
Elmondanám neked
Hogy nem teszel jót nekem
A szerelem méreg Amire nincs orvosság
Ezért lépek le Mert nem bírom tovább
Egészen a völgyig szaladok
Mert nem tudom, miért maradnék
Túl könnyű lenne úgy, ha nem mennék
Hunter, tesó, minden oké?
Miért?
Nem valós személyről szól.
Na, tapsoljuk már meg a bandát!
Jók voltatok! Ez az!
- Állati ez a szám. - Szuper, kicsim.
- Szomorú dal, de állati. - Hurrá!
Jordan, bénáztál a refrénnél.
Totál beálltam a füves gumicukortól.
Figyu…
Kicsim, kérsz egyet? Hátha segítene a görcsökön.
Mennyire kell betépnem ahhoz, hogy soha többé ne agyaljak semmin?
Ez nem volt semmi. Köszönöm!
Semmiség.
Örülök, hogy bővül a baráti köröd.
Avagy végre vannak fekete barátaim?
Hogy alakul a dolog dr. Lilyvel?
Azt akarja, hogy írjam le az érzéseimet. Mégis mit írjak?
„Hahó, Isten? Én vagyok az, Ginny.” „Kedves naplóm! Meg akarom égetni magam.”
Írhatnál verset. Azt élvezted, amikor arra a versenyre írtál.
De nem nyertem.
A terápia nem a győzelemről szól.
Gyönyörű verset írtál, és a szívedből jött.
Nem próbálod meg?
Kedves naplóm, ma nem a vágy éget
Mikor térek végre észhez?
Istenem! Meggyógyult! Ez egy csoda.
Köszönöm, Isten! Köszönöm, Freud! Köszönöm, Amanda Gorman!
Ott az a mosoly.
Jó látni ezt a mosolyt.
- Köszi, hogy nem mondtad el anyának! - A lényeg, hogy egészséges legyél.
- MÁRIS UTÁLOM EZT A NAPOT - NEKED IS JÓ REGGELT!
BÁRCSAK ELMONDHATNÁM
Ginny, halkítsd le!
Ne akard, hogy bemenjek!
Ez lehangoló.
- Mi az, ebédszüneted van? - Nem, kémia.
- Nem akarok dumálni. - Okézsoké.
Ne haragudj!
- Mi? - Ne haragudj!
- Mi? - Na jó.
- Mit írsz? - Verset.
- Kimondva rémesen hangzik. - Miért? A költészet csúcs.
Hallhatok egyet?
Egy verset?
Igen.
Oké.
Mondj egy szót! Bármit!
Karácsony.
- Ez komoly? - Ja.
Az semmivel sem rímel.
- Nem kell rímelnie. - Tudom.
Karácsony.
A karácsony olyan, mint a halloween
Valami kísért
- Ez bejön. - Fogd be! Verset mondok.
A karácsony olyan, mint a halloween
Valami kísért
- Csobog a forrás, a fa mohás - A rákolló rozsdás
Látod, ez rímel, nem?
Ha nem vagy itt, háború dúl a lelkemben
Minden értelmetlen
Visszajössz még?
Tagadásban élek Vagy csak ilyen buta vagyok?
Megborzongok, por száll a levegőben
Ostoba vagyok? Az
De vagyunk-e még menthetőek?
Azt a rohadt!
Makacs módon ott maradok Kiszabadulni mi értelme
Azon a helyen ragadok Ahol ott voltál régebben
Hátha visszajössz értem És kibékülünk
De tudom, hogy nem jössz
Mert úgy összevesztünk
Mert mindent tönkretettünk
Visszajövök. Már itt vagyok.
Ez nem rólad szól. Ez csak egy vers.
- Oké. - Szóval…
A karácsony olyan, mint a halloween
Valami kísért
Hányni fogok.
Le fogod szopni? Eléggé úgy tűnik.
Húzz el, Max!
Kapd be, Marcus!
- Szia, Max! Beszélhetünk? - Kösz, nem.
Értem. Csak azt akartam elmondani,
hogy láttam Sophie-t a Blue Farmban.
Micsoda?
Egy sráccal randizott.
- Azt akartam, hogy tőlem halld… - Cseszd meg, Abby!
- Ez még tőled is durva. - Ne, Max, én nem…
Kérlek, hagyj békén!
Füvezünk a következő óra helyett?
Aha.
Ez nagyon cuki.
Mi, a szobám?
Oké.
Igen.
Ha bárkit választhatnál, kire hasonlítanál?
Nem is tudom. Willow Smithre.
- Te? - Nyilván Hailey Bieberre. Igazi királynő.
Tisztára kiváltság, hogy akkor élhetek, amikor ő.
Ez igaz.
- Köszönöm! - Nincs mit.
Cumi, házasság, gyilkosság.
Jordan, Press, Brodie.
Most!
- Gyerünk! - Ez undorító.
Oké.
- Brodie-t cumiznám le. - Naná!
- Presst nyírnám ki. - Naná!
Jordanhez mennék hozzá.
Mi van? Jordannel házasodnék össze.
Tele van kajával a gardróbod.
Próbálok minél kevesebbszer kimenni ebből a szobából.
Nagyon fura volt az elmúlt pár napban anyával.
Furán nagy a csend.
Sajnálom.
Apám tehet róla, aki elment.
Jó, de ez szar érzés. Átérzem.
Ja.
Esélyes, hogy egy csomó pasit le fogok cumizni.
Miatta lesz apakomplexusom.
Jut eszembe…
te rendesen összejöttél a Baker sráccal, mi?
- Ugye? - Igen, azt hiszem.
Egyértelmű.
Sokat dumálunk, és gyakran alszik nálam.
- Botrányos! - Nem.
- De nem úgy. - Hogy érted?
Nagyon jó vele. Marcus…
Marcus…
Nagyon bejön, igaz?
Igen.
Alapítsunk egy Apakomplexus nevű csajbandát!
- Lehetnénk egyszerre terhesek. - Akkor anyám elvetetne.
- Nem a babát. Engem. - Nem tudom, hogy néznénk ki terhesen.
Szexi.
Nagyon csinos vagy, tudod?
Annyira durva, hogy anyukád ennyi idősen volt terhes.
Ez velünk is megtörténhetne, bár én nem szexelek, mert mindenki rémes.
- És nem akarok senkit fikázni… - Csak nyugodtan, Abby! Mondd csak!
Maxine egyszerűen…
- Mondd ki! - Egy dühöngő picsa.
- Köszönöm! Ahogy mondod. Egyetértek. - Tegye már túl magát rajta!
Érted? De tényleg.
Utálom Norah-t, amiért mindent ráhagy Maxre.
Tudom. Bántó.
Utálom Huntert, amiért mindent rám fogott.
Én utálom Presst, mert akkora kamu szociopata.
- Én parázok tőle. - Mi a…
De tőled is.
Tőlem?
Nagyon is. Abszolút.
Te meg mit…
Most félsz, Miller?
Jobban érzed magad?
Szerinted?
Csináljunk valami őrültséget?
Jó. Talán. Miért, mire gondoltál?
Na, például most is parázok tőled.
Josh Spear. Vele randizott Sophie.
Láttam a venmós fizetést.
- Sajnálom, édesem. - Egyszerűen nem értem.
Hogy válthatott ilyen gyorsan?
Most dobott. Tök hülyén érzem magam.
Tuti, hogy gyorsabban túl leszel rajta, mint hinnéd.
Ezzel nem igazán segítesz.
Én nem segítek?
Ginny Miller! Abby Littman!
Ti lógtatok?
Gyertek velem!
Halló?
Én vagyok az.
Értem.
Ha Ginny azt mondja, hogy fogorvosnál volt, miért hívott?
Arra céloz, hogy a lányom hazudik?
Nem, semmi gond.
Megértem. Nyilván meg kellett kérdeznie.
Rendben.
Köszönöm szépen! Viszhall!
- Szia! - Szia!
Tessék!
Na, menjünk!
Halihó!
Szia, anya!
Tudom, hogy nehéz időszak ez most,
ezért vettem neked egy ajándékot.
És egy nagyon szép lány van a szatyron.
Anya, ez nagyon cuki!
Köszi, anya!
Szeretlek.
Én is szeretlek, édesem.
Ne haragudj, hogy így rád törtem,
de Zach játszott Austin új játékával,
és Austin nem találja.
Bocs a kupi miatt! Nem volt időm takarítani,
és mindjárt összeomlok.
Meg kell keresnem a hátizsákját.
Már tudom.
Jézusom, ez durva. Én azt akarnám, hogy vessenek véget ennek.
Kegyes halál lenne, de mi nem játszhatunk istent.
- Nagyon sajnálom. - Nem kell.
Az micsoda?
Basszus!
Körbeküldtek róla egy e-mailt. Biztos elcsórta.
Tutira élvezed ezt.
Nem. Tényleg nem.
Tudom, milyen nehéz egy apa elvesztése.
Austin egy hónapig nem beszélt, amikor Gilt lecsukták.
Azt akartam mondani, hogy az apja elbeszélget vele,
de ezt nem mondhatom.
Mi, anyák tartsunk össze, jó?
Ja, persze.
Nem vagyok szörnyeteg.
Na jó, ezt fel sem veszem.
Ehhez mit szólsz?
Majd én visszaviszem a könyvet.
Mondván, a hivatalban adták le.
- Zachet kihagyhatjuk belőle. - Megtennéd?
Persze.
És cserébe te is tehetnél nekem egy kis szívességet.
Ne egyél, ha nincs szüneted!
Beszívtál?
- Nem. - Tökre be vagy állva.
Mi van veled?
Semmi bajom.
Megint randid lesz?
Jaj! Keménykedik.
Tényleg be vagyok állva.
Kezdesz hasonlítani Marcusra.
Vagy pont fordítva.
Kérdezhetek valamit?
Mi történt köztetek Hunterrel?
Mert a próbán nagyon szomorú volt.
Hogyhogy? Mit mondott?
Írt egy dalt.
Már megint? Ne!
Szívás, amikor sokkal jobban odavagy a másikért.
Én odavoltam Hunterért.
Csak Marcusért sokkal jobban.
Ne haragudj!
Csak értem, mi baja van Hunternek.
Én vagyok a szemét, aki megcsalta a tökéletes Huntert, oké?
Én vagyok a gonosz. Aljas vagyok. Jó buli utálni Ginnyt.
Nem csak én tehetek róla. Ő sem teljesen vétlen.
Bocs, hogy rád zúdítottam ezt.
Elég szívás mostanában az életem.
És senkivel sem tudok beszélni erről.
A pszichológusommal sem. Mert pszichológushoz járok.
Nem tudom, miért mondom ezt el neked. Nagyon beszívtam.
Nem is vagy gonosz.
Köszönöm!
Sikerült. Bejutottunk a Szomszédklubba.
Tényleg?
Miután Cynthia úgy lehordott?
Meggondolta magát. Szegénykémnek nagyon nehéz most.
Elárulod, hogy csináltad?
Mindegy.
Szokás szerint elintézted.
- Akkor most boldog vagy, ugye? - Nagyon.
Minden tökéletes.
A hajad!
Bejön?
Rettenetes.
Lassan a testtel, kisasszony!
Ma falaztam neked. Kösz szépen!
Hol voltál? Mert nem fogorvosnál.
Lógtam és füveztem. Ezt akartad hallani?
Igen. Erről álmodtam.
Paul előtt beszéljük meg ezt?
Végeztem. Elmehetek.
Paullal összeházasodunk. Minden rá tartozik.
Ez biztos? Minden?
Menj a szobába!
- Most rögtön! - Miért?
Olyan szép, boldog család vagyunk! Te, én, Paul, Austin és Mary.
Ki az a Mary?
Várj!
Mitől lesz valaki rossz ember?
Rossz ember?
Igen.
Hogy rossz dolgokat akar tenni.
És ha úgy érzik, hogy muszáj?
Szerintem ritkán ilyen fekete-fehérek a dolgok.
Valamiféle átmenet a jellemző.
És ha valaki tagadhatatlanul szörnyű dolgot tett? Van feloldozás?
Kellenének a részletek.
Anyáról van szó.
Valami nagyon elcseszett dolgot…
Ki sem tudom mondani.
Gondolj a létező legrosszabb dologra!
Talán megölt valakit?
Értem.
Basszus!
Valami megváltozott.
Tudom, hogy rémes és ijesztő,
de most valami ránk telepedett.
Nem. Ne csináld!
Ez az én anyám.
Az a nő, aki megszült,
elkövetett egy ilyen szörnyűséget, és…
- Ki tud még róla? - Nem tudom.
Valami detektív, vagyis magánnyomozó.
Kit ölt meg?
- Jézusom! - Mi az?
Kit ölt meg? Ez szerinted normális kérdés?
Nem, nem az.
Nem tetszik ez a nyugodtság. Totál para.
Hogy lehetsz ilyen nyugodt azok után, amit mondtam?
Sok mindent kinézek anyukádból.
- Eléggé… - Őrült.
Tornádó.
Ami az útjába kerül, annak annyi.
Végül is összeáll a dolog.
Semmi sem áll össze. Szórakozol?
- Szó szerint semmi sem áll össze. - Nyugi!
Én is az vagyok?
Tornádó?
Szerinted?
Nem tudom.
Kit ölt meg?
A mostohaapámat.
Rendes ember volt?
Nem igazán.
Akkor jó.
Micsoda?
„Akkor jó”?
Akkor nem gáz? Ha nem jó ember, akkor dögöljön meg?
Olyan, mintha azt akarnád, hogy haragudjak rád.
Nem te követted el.
Nem, de tudok róla, Olyan, mintha én tettem volna.
Hogy csinálta?
Megmérgezte.
- Kemény. - Marcus!
Basszus! Ez…
Hihetetlen, hogy megölt valakit.
Igen.
Várj!
- Mit csinálsz? - Nem akarok agyalni.
Várj! Ne!
Ne csináld!
- Hagyjuk! Mennem kell. - Ne! Ne már!
- Ginny, állj meg! - Engedj…
- Marcus! - Állj meg!
Vajon milyen érzés lehet…
amikor nem marad több levegő a tüdődben.
A tudat, hogy az az utolsó levegővételed.
Na!
Gyere ide!
Marcus, nem mondhatod el senkinek, jó? Komolyan.
Nem fogom.
Gyere ide!
Semmi baj.
Nem akarok olyan lenni, mint ő.
Nem akarok tornádó lenni.
Miért csináltad, anya?
Ne kérdezd, ha nem akarod tudni a választ!
Muszáj tudnom.
Érted.
És magamért.
A családomért.
Nem volt könnyű megtenni.
Nem vagyok büszke rá, de arra igen, hogy idejutottunk.
Sosem mondtam, hogy jó ember vagyok.
Az anyám vagy.
El kell hinnem, hogy jó ember vagy.
Jó lenne, igaz?
Ha ilyen egyszerű lenne.
Elmondjam, miért tettem?
Talán nem hittem, hogy van más lehetőségem.
Sosem muszáj ölni.
Az mindig egy lehetőség.
Érzel megbánást?
Engem senki sem védett meg, Ginny.
Senki.
Tudod, milyen szerencséd van velem? Én ölnék érted.
Konkrétan ölnék érted.
Ebbe gondolj bele!
Ez nem semmiség.
És talán tévedek, és szörnyű vagyok,
ronda és semmire sem érdemes.
Jó, semmire sem vagyok érdemes.
De te igen.
És nekem kellett gondoskodnom rólad.
És akár tetszik, akár nem, meg is tettem.
Minden sötétséget magamba szívtam.
Én magam váltam azzá, mint az a rohadt Bane.
Érted?
Hogy a lányomnak jó élete legyen.
Vigyáztam rád. Mert az a kéz nem áll meg a combon,
hiába kívántam gyerekkoromban, hogy anyám állítsa meg.
Sok démon, sok rémálom van a múltamban.
És döntenem kellett.
Belefulladhattam volna a múltba,
szenvedhettem volna mindennap.
De a jövőért kell élnünk, különben a múlt felfal minket.
Az élet nem az a pokol.
Te és Austin, ti vagytok a jövőm.
Értetek élek.
Amint kiderült, hogy terhes vagyok…
Tudod, 15 éves voltam. Fiatalabb, mint te most.
Aztán az a csík rózsaszínre váltott egy nyilvános mosóban,
és minden megváltozott.
Amikor kijöttem, találkoztam egy vidám gyerekcsoporttal.
Nem volt semmi gondjuk.
Szép ruháik voltak, mosolyogtak,
és szerették őket.
Látszott rajtuk, és az is, hogy törődtek velük.
Velem egyidősek voltak, de őket szerették, engem pedig nem.
Ott eldöntöttem, hogy te bizony olyan leszel, mint ők.
És tudtam, hogy ezért a világon bármit megtennék.
Sok időbe telt, és nem volt könnyű, de sikerült.
Felültettelek az ő buszukra.
Nyugodtan utálj,
és tarts a világ legrosszabb anyjának, talán az is vagyok,
de ezt elintéztem neked.
És újra megtenném, amit kellett.
Nem érzek megbánást.
Mindent érted és az öcsédért teszek.
Ezt azért elhiheted.
És tetszik a hajad.
Köszi, anya!
Gyere ide!
De nem mondhatod el senkinek. Tudod, ugye? Ígérd meg!
Megígérem.
Ketten vagyunk a világ ellen, igaz?
Anya, ha már nem kell a játékom, akkor visszakapom?
A bizalom nehéz ügy…
mert kétirányú.
Már egy csónakban evezünk.
A feliratot fordította: Gribovszki Réka