‫אחזור מאוחר,‬ ‫יש לי פגישה בביה"ס של אוסטין.‬
‫טוב, נתראה.‬
‫במה את משחקת, ילדה קטנה?‬
‫מה?‬ ‫-אל תעשי את זה.‬
‫מה לא לעשות?‬ ‫-וירג'יניה, זה משחק מבחינתך?‬
‫האם זה משחק, אימא? לא, זה לא משחק.‬
‫אף אחד לא משחק כאן מלבדך.‬
‫מה בדיוק את רוצה ממני?‬
‫אני צריכה שתתבגרי. בסדר? תתבגרי.‬
‫אלוהים, אני כל כך כועסת, בא לי…‬
‫להרוג אותי?‬
‫אוסטין, בוא נלך.‬
‫מצחיק להבין שכל חייך היו שקר.‬
‫- אוסטין מילר -‬
‫ג'יני, מה שבטוח בעולם הזה‬ ‫זה שאסור לבטוח באף אחד.‬
‫חוץ ממני.‬
‫תמיד אהיה כאן בשבילך.‬
‫קדימה, תביא מעיל.‬
‫אמון הוא דבר מצחיק.‬
‫קל לנצל אותו לרעה.‬
‫ובגידה…‬
‫משאירה טעם מתכתי.‬
‫- ג'יני וג'ורג'יה -‬
‫אני מאוד נהנית ללמד את אוסטין,‬
‫אבל הוא בפיגור בכמה נושאים.‬
‫אני יודעת שהוא עבר הרבה דירות,‬ ‫ייתכן שזה משפיע.‬
‫הוא ילד חכם.‬
‫את מה שהוא לא יודע, הוא יקלוט מהר.‬
‫זה לא רק זה.‬
‫הוא הראה סימני חרדה?‬
‫חרדה?‬
‫הוא בן תשע.‬
‫אני אשמח אם היועצת תיפגש איתו,‬
‫ואולי תאבחן אותו לתוכנית 504.‬
‫לא, אוסטין לא צריך‬ ‫את מה שזה לא יהיה. הוא בסדר.‬
‫אם הוא בפיגור, נלמד בבית.‬
‫אני אדאג לזה.‬ ‫-גברת מילר.‬
‫מצטערת על ההפרעה.‬
‫תחזיר את זה. עכשיו.‬
‫הוא אמר שהוא לקח אותו מפינת החשיבה.‬
‫מצאתי את זה בתיק שלו.‬
‫היא אילצה אותי לשבת שם המון זמן.‬ ‫-זה היה 15 דקות, זאק.‬
‫כדי לחשוב למה לא קוראים לאנשים‬ ‫"פרצוף נזלת מדממת".‬
‫טיפאני גריפין היא נזלת מדממת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫קשה לו מאוד עם המצב.‬
‫אני מבינה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אל תאשימי את אבא.‬
‫זאק, אנחנו לא לוקחים את מה שלא שייך לנו.‬
‫את עסוקה. אני…‬
‫לא, זה רק…‬
‫תודה לך על זה.‬
‫מה זה תוכנית 504?‬
‫הקשבת בסתר? אתה באמת הילד שלי.‬
‫- תיכון וולסברי‬ ‫בית "נמרי וולסברי" -‬
‫האנטר.‬
‫היי.‬
‫תודה.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫זו הייתה האויבת שלי?‬
‫כן, זה שום דבר.‬
‫את בסדר?‬
‫מה זה היה?‬
‫שום דבר.‬
‫מה?‬
‫ניפגש אחר כך?‬ ‫-אני לא יכולה, יש לי טיפול.‬
‫אני צריכה ללכת. נתראה אח"כ.‬
‫חבר'ה, סופי נראית כל כך מאושרת.‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫"תהיו נחמדים, זה בחינם."‬
‫כן, ממש נחמדה, סופי. ריסקת לי את הלב.‬
‫היא השאירה את התמונות שלנו. מה זה אומר?‬
‫שהיא אוהבת אותך ומתגעגעת‬ ‫ורוצה לחזור אלייך.‬
‫באמת?‬
‫לא.‬
‫מושלם.‬
‫כי אני מגלמת מכשפה‬ ‫מרשעת ושנואה במחזמר. אז אתה יודע…‬
‫שונה מחיי היומיום שלי.‬
‫למה יש לך כאלו?‬
‫אין בהם זכוכית.‬
‫אתה כל כך מוזר.‬
‫מה?… זאק.‬
‫אתה חבר שלו עכשיו?‬
‫שתוק.‬
‫זאק?‬
‫- עצרו וחשבו! -‬
‫- ג'נביב בלנקו‬ ‫כלות -‬
‫נראה לי שזה לא קשור לעבודה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. רק מסתכלת על שמלות.‬
‫שמלות ש…‬
‫הרבה מעל לתקציב שלנו.‬
‫כן, צריך לדבר על התקציב.‬
‫כן? מה איתו?‬ ‫-אני שונאת אותו.‬
‫למרבה הצער, גברתי,‬ ‫אני רק עובד מדינה צנוע, אז את…‬
‫תחשבי בקטן.‬
‫תחשבי… אינטימי.‬
‫מה עם ההורים שלך?‬
‫איזו מתנת חתונה הם יתנו לנו?‬
‫לא את החתונה, וזו הכוונה שלך.‬
‫ג'ורג'יה, דיברנו על זה.‬
‫טוב? אני לא לוקח כסף מהוריי.‬ ‫מעולם לא לקחתי ולא אתחיל עכשיו.‬
‫מי אמרת ששילם על המכללה שלך?‬ ‫למי שייך החשבון של נטפליקס שהתחברנו אליו?‬
‫ג'ורג'יה.‬
‫מצטערת. אני רק אומרת,‬ ‫אם מישהו רוצה לתת לך כסף, זה לא עניינך.‬
‫היא צודקת. מתחתנים רק פעם אחת.‬
‫אלא אם את מתחתנת פעמיים‬ ‫לפני גיל 30, כמו מופקרת.‬
‫זו הטיוטה של התוכנית הפיננסית‬ ‫ארוכת הטווח שביקשתי, ניק?‬
‫הסיכום הוא שוולסברי מאוד יקרה.‬
‫ידענו את זה.‬
‫נראה שסינתיה לא טעתה,‬
‫רוב התקציב באמת הולך לבתי הספר.‬
‫מהו תקציב בתי הספר?‬
‫שמונים ותשעה מיליון דולר.‬
‫ישו.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-אלוהים, ג'ס, זה מהמם.‬
‫אז אנו יודעות מי יהיה בלימוזינה?‬
‫דרק אמר שהוא מקבל האמר.‬
‫אין מצב.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אין מצב.‬ ‫-אני כל כך מתרגשת.‬
‫זה יפה.‬
‫אני אוהבת את הצבע הזה.‬
‫תודה.‬ ‫-גם את עושה קניות לנשף הסיום?‬
‫אימא.‬
‫אפשר בבקשה לקבל את התיק הזה?‬
‫"אימא"?‬
‫אז בפעם הקודמת שמעתי על הילדות שלך‬ ‫ואיך הגעת לכאן.‬
‫זה היה קצה הקרחון של הילדות.‬
‫אמרת שגדלת בעוני.‬
‫הרגשת פעם שלא דואגים לך?‬
‫לא. לא, זה לא היה ככה.‬
‫ג'ורג'יה טיפלה בנו.‬
‫אבל השיטות שלה היו מפוקפקות.‬ ‫סליחה, איך זה קשור לפגיעה העצמית שלי?‬
‫אנו רוצות לזהות את הגורם לכך.‬
‫בואי נדבר על הפעם האחרונה שפגעת בעצמך.‬
‫חג ההודיה.‬
‫בסדר.‬
‫ומה קרה אז?‬
‫את זוכרת מה הרגשת בחג ההודיה?‬
‫לא.‬
‫אני מרגישה שאת כועסת.‬
‫באמת? הדוקטורט ממש השתלם.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אנו צריכות להבין איך לעבוד ביחד,‬ ‫כדי שאוכל לעזור לך לעזור לעצמך.‬
‫את אומרת שעליי לבטוח בך.‬
‫זאת בעיה בשבילך? נשמע שכן.‬
‫אני חייבת, לא? לכן אנשים באים לטיפול.‬
‫למה את באת לטיפול?‬
‫כדי להחלים.‬
‫כדי שלא אפגע בעצמי.‬
‫תודה.‬
‫אלו כלים שאני רוצה שתנסי.‬
‫הגומייה היא הסחת דעת.‬
‫כשתרגישי שאת רוצה לפגוע בעצמך,‬
‫תענדי את הגומייה‬ ‫כדי להסיח את דעתך ולצאת מאותו רגע.‬
‫כשתצאי מכלל סכנה,‬ ‫תכתבי את הרגשות שלך במחברת.‬
‫אם את באמת חושבת שתפגעי בעצמך…‬
‫תתקשרי אליי במקום זאת.‬
‫זה נשמע מעשי?‬
‫אני צריכה שתתחייבי לכך שתנסי.‬ ‫אין טעם לתת לך אותם, אם לא תשתמשי בהם.‬
‫אנסה את הכלים.‬
‫וג'יני, טוב שאת כועסת.‬
‫את נותנת לעצמך להרגיש.‬
‫שימי לב למניעים שלך.‬
‫אני לא רואה.‬
‫את לא רואה? זה טיפשי.‬
‫בסדר.‬
‫את בוטחת בי?‬
‫בסדר.‬
‫מצטערת, הבת שלי כנראה לקחה את זה,‬ ‫לא שמתי לב.‬
‫אין בעיה.‬
‫ידעת שהבית של אדית וורטון זמין לחתונות?‬
‫"דה מאונט".‬
‫נכון שזה רומנטי?‬
‫אני… לא חשבתי שאת אוהבת את אדית וורטון.‬
‫כמה נשים מהמועדון השכונתי היו בחתונות שם.‬
‫הן דיברו על זה.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אגב, מצטער שלא התקבלת למועדון השכונתי,‬ ‫אני יודע שרצית את זה.‬
‫זה לא נגמר עדיין.‬
‫אני לא רוצה לדעת מה זה אומר.‬
‫היי…‬
‫מה עם אסם?‬
‫אסם?‬ ‫-כן, אסם כפרי מקסים.‬
‫אסם עם חזירים?‬ ‫-לא חזירים. טוב, לא.‬
‫חבר שלי ואשתו מצאו אסם במיין.‬
‫הם התחתנו שם וזה היה יפהפה.‬
‫אני אוהב חזירים.‬ ‫-תכין שיעורי בית,‬
‫אני לא רוצה שיקראו לי לעוד שיחות.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה בשביל אוסטין.‬
‫ואו, אדיר!‬
‫פול, אתה משחד את הילד הזה?‬
‫מה? לא קניתי לו את זה.‬
‫אני אוהב את המשחק הזה.‬
‫היי, אימא. תיכנסי.‬
‫חיטטת בתיק שלי?‬
‫השתמשת בשם של אוסטין‬ ‫וחשבתי שכדאי שיצא לו מזה משהו.‬
‫עשיתי את זה מתוך צורך.‬
‫את אוהבת לגור בבית הזה?‬
‫כי כמעט איבדנו הכול.‬
‫אז למה זה עדיין אצלך?‬
‫דירוג האשראי שלי הוא 315. מה דעתך על זה?‬
‫את חושבת שאת פיקחית,‬ ‫אבל את משחקת באש.‬
‫אני לא פוחדת ממך.‬
‫פוחדת ממני?‬
‫אני פוחדת ממך.‬
‫אי אפשר לבטוח בך.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-מה שמעת?‬
‫כלום, שמעתי טריקת דלת.‬
‫רבתן?‬
‫לא, זה כלום.‬
‫בסדר.‬
‫קורה כאן הרבה כלום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫קשה להעמיד פנים ש…‬
‫לא עובר עלייך משהו.‬
‫זה קשה לך, מה?‬
‫אם אני כל כך קשה, אולי פשוט תלך?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אני לא עושה כלום, מרקוס.‬
‫אתה בא לכאן ונכנס לי לחיים.‬ ‫למען האמת, זה מעצבן.‬
‫כן, זה לא מתאים לי.‬
‫רישיון למגרש פיקטבול, רציתי לתת אותו ביד.‬
‫כמה מרגש.‬
‫זה נהדר.‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן.‬
‫פול הלך על "דה מאונט"?‬
‫תקשיבי, אני יודעת שאין לי‬ ‫הרבה סיכוי אחרי סינתיה,‬
‫אבל חשבתי…‬ ‫-זה לא אישי, ג'ורג'יה. זה רק התהליך.‬
‫יש רשימת המתנה.‬
‫חוץ מזה, אני מתמודדת עם משבר כרגע.‬
‫ספר השירים של אמילי דיקינסון נעלם.‬
‫מה?‬
‫פשוט נעלם.‬ ‫באמצע הלילה מישהו פרץ את המנעול.‬
‫אוי, לא. זה נורא.‬
‫מי יעשה דבר כזה?‬ ‫-אני מקווה שלא חבר מהמועדון, אבל…‬
‫אולי זו סתם מתיחה?‬
‫עכשיו האגודה ההיסטורית‬ ‫לקחה את כל מה ששאלנו. זה נורא.‬
‫המוניטין של המועדון בסכנה.‬
‫אני בטוחה שהוא יימצא.‬
‫היי, את בסדר?‬
‫כן.‬
‫תתחלפי איתי?‬
‫היי.‬ ‫-היי, פאדמה.‬
‫אפשר לקבל לאטה קרמל מלוח?‬
‫ברשיה…‬ ‫-היי, חבר'ה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, ג'יני.‬
‫היי.‬
‫מה לא בסדר?‬ ‫-רק הכול.‬
‫קיבלנו תמונות של צוות השחקנים.‬
‫אני נראית כמו כדור שוקולד.‬
‫זה לא…‬
‫כל כך נורא.‬
‫זה לא העניין. מה ביונסה אמרה?‬
‫"לא מאירים נשים שחורות באור כחול."‬ ‫-נכון.‬
‫חוצפה של לבנים.‬
‫תראי מה עשו לבריון.‬
‫הוא עדיין חתיך.‬
‫לפחות תתאימו.‬
‫היי, מה את עושה הערב?‬
‫גוססת לאטי, כנראה.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫יש כאן אוכל מצוין.‬
‫נחמד כאן. זה לא "שרה בת'".‬
‫את זה.‬ ‫-היי.‬
‫היי, ג'יני.‬
‫מה תרצו להזמין?‬
‫נוכל לקבל צ'יפס בטטה?‬
‫כן, אני רק…‬
‫מיד אשוב.‬ ‫-סבבה.‬
‫היי, למה אתם כאלו עגמומיים?‬
‫זה כלום.‬
‫הם זוג משביתי שמחות.‬
‫כן.‬
‫איך הייתה החזרה?‬
‫ובכן, הדמות שלי היא מכשפה מרושעת ומכוערת.‬
‫אחת השורות שלי היא פשוט‬ ‫"פניי רוטטים מרוב זדון."‬
‫זה משעשע.‬
‫אימא, זה טרגי.‬
‫אין תפקידים קטנים, רק שחקנים קטנים.‬
‫אבא, איכס.‬
‫רציתי לקבל את התפקיד הראשי,‬ ‫להיות לוהטת ואולי כך סופי תחזור אליי.‬
‫את צריכה להתגבר על סופי.‬
‫אימא, זה הדבר הכי חסר רגישות‬ ‫שאת יכולה להגיד לי.‬
‫אהבתי אותה.‬ ‫אני לא יכולה להתגבר עליה סתם ככה.‬
‫זה כמו שאגיד לך להתגבר על אבא.‬
‫זה לא בדיוק כמו להתגבר על אבא, אני מקווה.‬
‫אתם כל כך מרושעים.‬
‫אני שבורת לב ובוכה מדי לילה.‬
‫אני לא שומע אותך בוכה.‬ ‫-כן, זה כי אתה עסוק מדי באוננות!‬
‫ומה מטריד אותך?‬
‫התחממות גלובלית.‬
‫הלו.‬ ‫-וינקה, לבנדר או דרדר?‬
‫האחרון נשמע ארוטי באופן מוזר,‬ ‫אבל אני קצת בקטע.‬
‫מה אמרת?‬
‫אני חושבת על צבעי החתונה.‬
‫רק רציתי לדעת אם תבוא.‬
‫מתוקה…‬
‫לא, אני יודעת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני לא חושב שאני יכול.‬
‫כן, הבנתי. אני פשוט…‬
‫זה מוזר שאני חושבת‬ ‫שאתה אחד החברים היחידים שלי?‬
‫לא. זה לא מוזר.‬
‫את יודעת שאת חשובה לי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תמיד אוהב אותך.‬
‫כן.‬
‫גם אני.‬
‫איזה כיף לנו.‬
‫בגלל זה אני לא יכול לבוא.‬
‫כן, אני פשוט…‬
‫אין לי ממש משפחה, אתה יודע, וזה אתה.‬
‫דרדר.‬
‫כן? אתה חושב?‬ ‫-בהחלט.‬
‫סמכי על הצלם.‬
‫טוב, בוא נקבע סידור שולחנות.‬
‫טוב, אני מנסה להביע הבנה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫לא נדבר על חתונה, נתעסק בהורות משותפת.‬
‫היי, הבת שלך היא שטן.‬
‫ובכן, בעל זבוב וברשיה הגיעו,‬ ‫אז אני חייב ללכת.‬
‫ג'יני שם?‬
‫מי זו ברשיה?‬
‫הלו?‬
‫תודה רבה לך, מר מילר. זה אדיר.‬
‫היי, אין בעיה.‬
‫את בידיים טובות. אבא שלי מעולה.‬ ‫-ברור.‬
‫איפה זה צולם?‬
‫צילמתי את זה ל"נשיונל ג'יאוגרפיק"‬ ‫בטיול האחרון שלי להודו.‬
‫בקטנה.‬
‫איפה עוד היית?‬ ‫-בכל מקום.‬
‫כן, במקומות הכי מסוכנים.‬
‫מהרי ההימלאיה ועד‬ ‫למסבאות אופנוענים בג'ורג'יה.‬
‫טוב, אבא, תשמור את זה לספר.‬
‫טוב, נתחיל.‬
‫טוב.‬
‫היי, תעשי את מה שנראה לך טבעי.‬
‫תרימי כתפיים.‬
‫עכשיו תורידי אותן.‬
‫תנשמי.‬
‫תשכחי שאי פעם חשת אושר.‬
‫עכשיו תבהי בי.‬
‫את שונאת אותי. טוב.‬
‫טוב, הרגל שלך שבורה וכואב לך,‬
‫אבל זה כאב חמוד, כאב של שרבוב שפתיים.‬
‫כן.‬
‫ג'יני, לכי לשם.‬
‫מה?‬ ‫-ג'יני, בואי הנה, בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫בסדר. כן.‬
‫ג'יני, בואי.‬
‫אלוהים.‬
‫היא בכל מקום.‬
‫היא רודפת אותי.‬
‫אלוהים… היא נראית מדהים.‬
‫שתיהן נראות מדהים.‬
‫לא הייתי צריך לראות אותה יפה היום,‬ ‫לא הייתי צריך לראות את זה.‬
‫מה?‬ ‫-מתקפת כאבים.‬
‫ולבשת לבן?‬
‫אני יודעת, בסדר? אל תזכירי לי.‬
‫את רוצה אדוויל או משהו?‬ ‫-לא.‬
‫או מחסום לפה.‬
‫מותק, אני לא מצליחה להגיע.‬
‫פרס, לא היית מחזיק מעמד בווסת.‬
‫טוב, מוכנים?‬
‫נראה לי שכן.‬ ‫-טוב, קדימה.‬
‫"זכרי את הזמנים הקשים שהיו לנו‬
‫"במבט לאחור הם לא נראים כל כך נוראיים‬
‫"אבל למרות זאת אני רוצה שתדעי‬
‫"אני לא מתחרט על שום דבר שעשינו‬
‫"כי אנחנו רק ילדים מהרגע שבו נפגשנו‬
‫"ואם הייתה לי הזדמנות לדבר‬
‫"הייתי אומר לך‬
‫"שאת לא טובה בשבילי‬
‫"ואהבה היא רעל שאין לו תרופה‬
‫"לכן אני הולך, כי אני לא יכול לסבול עוד‬
‫"אני אברח אל העמק הפתוח‬
‫"כי אני לא מוצא סיבה להישאר‬
‫"להישאר כאן עכשיו‬ ‫זה נראה כמו משחק ילדים"‬
‫האנטר, אחי, אתה בסדר?‬
‫מה?‬
‫זה לא נכתב על מישהי.‬
‫לא. חבר'ה, קדימה, תרימו ללהקה.‬ ‫-כן.‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-כן!‬
‫חבר'ה, זה שיר נהדר!‬ ‫-מותק, כל כך טוב.‬
‫זה שיר עצוב, אבל הוא נהדר.‬ ‫-כן.‬
‫ג'ורדן, אחי, פישלת בפזמון.‬
‫אחי, אני מסטול מסוכריית גראס, אני…‬
‫מותק, את רוצה אחת?‬ ‫אולי זה יעזור לכאבים.‬
‫היי, כמה מסטולה אני צריכה להיות‬ ‫כדי שלא לחשוב על כלום אף פעם?‬
‫זה היה ממש מיוחד. תודה.‬
‫בכיף.‬
‫טוב שאת מרחיבה את מעגל החברים.‬
‫כלומר, אתה שמח שיש לי חברות שחורות?‬
‫אז איך הולך עם ד"ר לילי?‬
‫היא רוצה שאכתוב את הרגשות שלי ביומן.‬
‫מה אני אמורה לכתוב?‬
‫"אתה שם, אלוהים? זו אני, ג'יני."‬
‫"יומני היקר, היום אני רוצה לשרוף את עצמי."‬
‫אולי שירה?‬
‫אהבת לכתוב שירים לתחרות ההיא.‬
‫כן, לא ניצחתי.‬
‫כן, כי בטיפול צריך לנצח.‬
‫השיר שכתבת היה יפהפה והוא הגיע מהלב.‬
‫אולי תנסי?‬
‫"יומני היקר, היום בא לי לשרוף.‬ ‫מתי כבר אלמד עד הסוף?"‬
‫אלוהים, היא החלימה. זה נס.‬
‫תודה, אלוהים. תודה, פרויד.‬ ‫תודה, אמנדה גורמן.‬
‫הנה החיוך הזה.‬
‫טוב לראות את החיוך הזה.‬
‫תודה שלא סיפרת לאימא.‬
‫היי.‬
‫כל עוד את מוגנת ובריאה.‬
‫- אני שונאת את היום הזה -‬
‫- בוקר טוב גם לך -‬
‫- הלוואי שיכולתי לספר לך -‬
‫ג'יני, תנמיכי את המוזיקה!‬
‫לא כדאי לך שאכנס לשם.‬
‫זה עצוב.‬
‫אתה אוכל בבניין הזה?‬ ‫-לא, אני בכימיה.‬
‫אני לא רוצה לדבר.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, כן.‬
‫מה את כותבת?‬ ‫-שירה.‬
‫אמרתי את זה בקול ואני שונאת את זה.‬ ‫-למה? שירה זה מגניב.‬
‫אפשר לשמוע אחד?‬ ‫-שיר?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫תן לי מילה, כל מילה.‬
‫חג המולד.‬
‫חג המולד?‬ ‫-כן.‬
‫אין לזה חרוז.‬
‫לא חובה לחרוז.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫חג המולד.‬
‫"חג המולד מרגיש כמו האלווין.‬
‫"אני רדופה"‬
‫אהבתי.‬ ‫-שתוק, אני כותבת שירה.‬
‫"חג המולד מרגיש כמו האלווין‬
‫"אני רדופה‬
‫"האוויר מאובק, בחדר יש מחנק"‬
‫"הסרטן מנותק"‬
‫רואה? זה מתחרז, כן.‬
‫"בהיעדרך, הכול לחוץ‬
‫"ההיגיון נשאר בחוץ‬
‫"אתה חוזר?‬
‫"האם אני בהכחשה או שמוחי רצוץ?‬
‫"יש רעד, אבק באוויר‬
‫"האם אני טיפשה? כן.‬ ‫אבל עד כמה הנזק הוא אדיר?"‬
‫שיט.‬
‫"אני תקועה בעקשנות באותו המקום‬ ‫ולא רוצה להשתחרר לחופשי‬
‫"לא רוצה לצאת מהמקום שבו היית איתי‬
‫"משאירה לך מקום לחזור ולתקן את העלילה‬
‫"אבל אני יודעת שלא תחזור‬
‫"לא אחרי אותו הלילה‬
‫"לא אחרי המריבה"‬
‫אני חוזר. חזרתי.‬
‫לא, זה לא קשור אליך. זה רק שיר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז…‬
‫"חג המולד מרגיש כמו האלווין‬
‫"אני רדוף"‬
‫זה מחליא.‬
‫תמצצי לו? נראה שאת עומדת למצוץ לו.‬
‫תתחפפי, מקס.‬
‫קפוץ לי, מרקוס.‬
‫מקס, נוכל לדבר לרגע?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אני יודעת, רק רציתי להגיד לך…‬
‫הייתי בבלו-פארם אתמול וראיתי את סופי שם.‬
‫מה?‬
‫היא יצאה לדייט עם בחור.‬ ‫רציתי שתשמעי את זה ממני לפני ש…‬
‫לכי תזדייני, אבי.‬
‫זה שפל חדש, אפילו בשבילך.‬ ‫-לא, מקס, אני לא…‬
‫תניחי לי.‬
‫בא לך להבריז מהשיעור ולעשן גראס?‬
‫כן.‬
‫זה ממש חמוד.‬
‫מה, החדר שלי?‬
‫טוב.‬
‫כן.‬
‫לו יכולת להיראות כמו מישהי, במי תבחרי?‬
‫לא יודעת. וילו סמית'.‬
‫מה איתך?‬ ‫-היילי ביבר, ברור. היא כזאת מלכה.‬
‫זו זכות להיות קיימת בזמן שהיא קיימת.‬
‫נכון.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫למצוץ, להתחתן, להרוג.‬
‫ג'ורדן, פרס, ברודי.‬
‫קדימה!‬
‫-זה מגעיל.‬
‫טוב.‬
‫הייתי מוצצת לברודי.‬ ‫-נכון מאוד.‬
‫הייתי הורגת את פרס.‬ ‫-נכון מאוד.‬
‫והייתי מתחתנת עם ג'ורדן.‬
‫מה? ג'ורדן. הייתי מתחתנת עם ג'ורדן.‬
‫- ניבל פאפס -‬
‫יש לך מכולת שלמה שם.‬
‫אני מנסה לצאת מהבית הזה כמו שפחות.‬
‫אימא שלי נורא מוזרה בימים האחרונים.‬
‫היא מוזרה ו… שקטה.‬
‫מצטערת.‬
‫זו לא אשמתך. אבא שלי אשם, כי הוא עזב.‬
‫כן, אבל זה מבאס. אני מבינה את זה.‬
‫כן.‬
‫ובכן…‬
‫בטח אלך למצוץ לכמה בחורים,‬
‫והכול באשמתו כי הוא עשה לי תסביך אב.‬
‫באותו עניין…‬
‫את לגמרי עם בייקר הבן עכשיו, מה?‬
‫נכון?‬
‫כן, נדמה לי.‬
‫בהחלט.‬
‫כלומר, אנחנו מדברים ו…‬
‫הוא ישן אצלי הרבה.‬
‫שערורייתי!‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה לא ככה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫לא, זה נחמד. הוא…‬
‫הוא…‬
‫את ממש מחבבת אותו, מה?‬
‫כן.‬
‫נקים להקת בנות…‬
‫בשם "תסביך אב".‬
‫כולנו ניכנס להיריון.‬
‫אם אכנס להיריון, אימא שלי תעשה לי הפלה.‬
‫היא תיקח את התינוק אבל תפיל אותי.‬
‫מעניין איך ניראה בהיריון.‬
‫לוהט.‬
‫את ממש יפה. את יודעת את זה?‬
‫מטורף בעיניי שאימא שלך‬ ‫הייתה בהיריון עכשיו.‬
‫בגיל שלנו. שאנחנו יכולות להיות ככה,‬
‫אבל אני לא עושה סקס כי כולם איומים.‬
‫ואני לא רוצה, כאילו…‬
‫ללכלך, או משהו…‬ ‫-אבי, תלכלכי, קדימה.‬
‫מקסין היא פשוט…‬
‫תגידי את זה.‬
‫חתיכת…‬
‫כלבה.‬ ‫-תודה, נכון. אני מסכימה.‬
‫אבל כאילו, קדימה…‬
‫צאי מזה, את מבינה? צאי מזה.‬
‫מעצבן שנורה זורמת עם כל מה שמקס אומרת.‬
‫אני יודעת. זה כואב.‬
‫אני שונאת שהאנטר מאשים אותי בכל מה שקרה.‬
‫אני…‬
‫שונאת את פרס‬
‫כי הוא פשוט סוציופת דפוק.‬
‫הוא ממש מפחיד אותי.‬ ‫-מה…‬
‫אבל גם את, אז…‬
‫אני מפחידה אותך?‬
‫מאוד. כן, בהחלט.‬
‫טוב, מה את…‬
‫את פוחדת, מילר?‬
‫את מרגישה יותר טוב?‬
‫מה את חושבת?‬
‫רוצה לעשות משהו משוגע?‬
‫כן.‬
‫אולי. מה זה?‬
‫זו דוגמה לכך שאת מפחידה אותי.‬
‫ג'וש ספיר.‬
‫איתו סופי יצאה לדייט.‬
‫מצאתי חשבונית ב"ונמו".‬
‫אני מצטערת, מותק.‬ ‫-אני פשוט לא מבינה, את יודעת?‬
‫איך היא עברה ממני אליו כל כך מהר?‬ ‫כרגע נפרדנו, אני מרגישה מטומטמת.‬
‫בטח תתגברי עליה מהר מכפי שאת חושבת.‬
‫זה לא ממש תומך.‬
‫אני לא תומכת?‬
‫ג'יני מילר, אבי ליטמן.‬
‫הברזתן מהשיעור?‬
‫בואו איתי.‬
‫הלו.‬
‫זו אני.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה, אם ג'יני אמרה שהיא הלכה‬ ‫לרופא השיניים, למה התקשרת אליי?‬
‫את רומזת שהבת שלי משקרת?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני מבינה. לא, כמובן שאת צריכה לבדוק.‬
‫טוב.‬
‫תודה רבה. ביי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫בוא נלך.‬
‫היי לך.‬
‫היי, אימא.‬
‫אני יודעת שאת עוברת תקופה קשה, אז…‬
‫קניתי לך מתנה.‬
‫זה מגיע עם בחורה יפה על השקית.‬
‫אימא, זה ממש חמוד.‬
‫תודה, אימא.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך, מתוקה.‬
‫מצטערת שקפצתי ככה,‬
‫אבל נראה שזאק שיחק‬ ‫במשחק החדש של אוסטין,‬
‫ואוסטין לא מוצא אותו.‬
‫אלוהים. סלחי לי על הבלגן,‬ ‫אין לי זמן לנקות ואני בהתמוטטות נפשית.‬
‫אחפש את התיק שלו.‬
‫כן.‬
‫אלוהים, זה אכזרי.‬ ‫הייתי רוצה שינתקו אותי מהמכשירים.‬
‫זו תהיה רחמנות,‬ ‫אבל אנחנו לא כאן כדי לשחק את אלוהים.‬
‫אני כל כך מצטערת על זה.‬ ‫-אל תתנצלי.‬
‫מה זה?‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫שלחו אימייל לגבי זה, הוא בטח גנב אותו.‬
‫את בטח נהנית מזה.‬
‫לא, באמת לא.‬
‫אני יודע כמה קשה לילד לאבד אבא.‬
‫אוסטין לא דיבר במשך חודש כשאביו נעצר.‬
‫רציתי לומר שאבקש מאביו‬ ‫לדבר איתו, אבל אני…‬
‫אני לא יכולה להגיד את זה.‬
‫היי, אימהות צריכות לתמוך זו בזו. בסדר?‬
‫כן, בטח.‬
‫אני לא מפלצת, סינתיה.‬
‫טוב, אני אתעלם מזה.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫אחזיר את הספר למועדון השכונתי.‬
‫נגיד שהוא הוחזר לראש העיר באופן אנונימי.‬
‫לא אזכיר את שמו של זאק.‬ ‫-תעשי את זה?‬
‫כמובן.‬
‫את יודעת, ואולי תוכלי‬ ‫לעשות משהו קטן בשבילי.‬
‫מותר לאכול רק בהפסקה.‬
‫את מסטולה?‬
‫לא.‬ ‫-את לגמרי מסטולה עכשיו.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה יוצא לעוד דייט?‬
‫אבוי… ג'ו הקשוח.‬
‫אני מסטולה, כן.‬
‫מרקוס ממש משפיע עלייך.‬
‫אולי אני משפיעה על מרקוס.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫מה קרה בינך ובין האנטר?‬
‫כי בחזרה הוא היה…‬
‫עצוב מאוד.‬
‫למה? מה הוא אמר?‬
‫הוא כתב שיר.‬
‫לא עוד שיר.‬
‫מבאס לצאת עם מישהו שרוצה אותך‬ ‫יותר מכפי שאת רוצה אותו.‬
‫רציתי את האנטר.‬
‫אבל רציתי את מרקוס הרבה יותר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מבינה למה האנטר כועס.‬
‫כן, אני הרעה שבגדה בהאנטר המושלם, טוב?‬
‫אני נבלה רעה. ממש כיף לשנוא את ג'יני.‬
‫לא הכול בגללי. הוא לא נקי מאשמה.‬
‫מצטערת שנפלתי עלייך, אני רק…‬
‫עוברת עליי תקופה קשה, טוב?‬
‫ואני לא יכולה לדבר על מה שקורה באמת,‬ ‫אפילו לא עם המטפלת שלי.‬
‫אגב, אני בטיפול עכשיו.‬
‫לא יודעת למה אני מספרת לך, אני…‬
‫ממש מסטולה.‬
‫אני לא חושבת שאת רעה.‬
‫תודה.‬
‫הצלחתי. אנחנו במועדון השכונה.‬
‫באמת?‬
‫אפילו אחרי שסינתיה טינפה עלייך?‬
‫היא התחרטה.‬
‫מסכנה. היא עוברת תקופה קשה.‬
‫אפשר לשאול איך עשית את זה?‬
‫לא משנה.‬
‫כרגיל, קיבלת את מה שרצית.‬
‫זה בוודאי משמח אותך, נכון?‬ ‫-ממש משמח.‬
‫הכול מושלם.‬
‫השיער שלך.‬
‫אהבת?‬
‫אני שונאת את זה.‬
‫סליחה, גברתי, לא כל כך מהר.‬
‫חיפיתי עלייך היום, תודה רבה.‬
‫איפה היית?‬ ‫אני יודעת שלא אצל רופא השיניים.‬
‫עישנתי גראס והברזתי מהשיעור.‬ ‫זה מה שאת רוצה לשמוע?‬
‫כן, זה החלום שלי.‬
‫את רוצה שפול יישאר כאן לזה?‬
‫סיימתי. אני יכול ללכת.‬
‫פול מתחתן איתי. הוא כאן בשביל הכול.‬
‫את בטוחה? בשביל הכול?‬
‫לכי לחדר שלך.‬
‫מיד.‬ ‫-למה?‬
‫כולנו משפחה מאושרת.‬ ‫את, אני, פול, אוסטין, מרי.‬
‫מי זאת מרי?‬
‫היי.‬
‫מה הופך מישהו לאדם רע?‬
‫אדם רע?‬
‫כן.‬
‫אני מניח שרצון לעשות דברים רעים.‬
‫מה אם הם עושים דברים כאלו,‬ ‫מתוך מחשבה שהם חייבים?‬
‫לעתים נדירות הדברים פשוטים כמו…‬
‫רעים וטובים. זה בדרך כלל…‬
‫משהו באמצע.‬ ‫-ואם זה נורא ואיום? ניתן לכפר על כך?‬
‫אני צריך פרטים.‬
‫זו אימא שלי.‬
‫היא עשתה דברים ממש דפוקים…‬
‫אני לא יכולה להגיד את זה.‬
‫תחשוב על הדבר הכי נורא שתוכל לעשות.‬
‫מה, היא הרגה מישהו?‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫משהו השתנה.‬
‫אני יודעת, זה רע ואפל,‬
‫ועכשיו יש משהו בחדר איתנו.‬
‫לא, די.‬
‫זאת אימא שלי.‬
‫זאת האישה שילדה אותי, והיא עשתה את…‬
‫את…‬
‫הדבר הנוראי הזה ו…‬
‫מי עוד יודע על זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איזה בלש אחד, הוא חוקר פרטי.‬
‫את מי היא הרגה?‬
‫ישו.‬ ‫-מה?‬
‫"את מי היא הרגה", כאילו ש…‬
‫זו שאלה נורמלית?‬ ‫-לא, זה לא נורמלי.‬
‫לא מתאים לי שאתה רגוע.‬
‫זה ממש מפחיד אותי.‬
‫איך אתה יכול להיות כזה רגוע‬ ‫לאחר מה שסיפרתי לך?‬
‫אני לא מצפה ליותר מדי מאימא שלך.‬
‫היא…‬ ‫-פסיכופתית.‬
‫כוח.‬
‫היא מפילה כל דבר שעומד בדרכה, זה…‬
‫זה הגיוני.‬ ‫-כלום לא הגיוני.‬
‫אתה צוחק עליי? ממש כלום לא הגיוני.‬
‫תנשמי.‬
‫אני כזאת?‬
‫אני כוח?‬
‫את כזו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫את מי היא הרגה?‬
‫את אבי החורג.‬
‫הוא היה בחור טוב?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫אז בסדר.‬
‫מה?‬
‫"אז בסדר"?‬
‫אז זה בסדר?‬ ‫הוא לא בחור טוב, אז הגיע זמנו למות?‬
‫את מתנהגת כאילו‬ ‫שאת רוצה שאכעס עלייך, או משהו.‬
‫את לא עשית את זה.‬ ‫-לא, אבל אני יודעת על זה,‬
‫ואני מרגישה כאילו שעשיתי את זה.‬
‫איך היא עשתה את זה?‬
‫רעל.‬
‫קשוח.‬ ‫-מרכוס.‬
‫שיט, אני לא יכול…‬
‫אני לא מאמין שאימא שלך הרגה בחור.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אני לא רוצה לחשוב.‬
‫היי, לא.‬
‫לא.‬
‫די.‬
‫לא משנה. אני צריכה ללכת.‬ ‫-לא, די.‬
‫ג'יני.‬ ‫-תן לי…‬
‫מרקוס.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫מעניין איך זה הרגיש…‬
‫ש…‬
‫האוויר ייצא מהריאות שלך ככה.‬
‫שאתה יודע שזו הנשימה האחרונה שלך.‬
‫בואי.‬
‫בואי הנה.‬
‫מרקוס, אל תספר לאף אחד, בסדר?‬
‫אני רצינית.‬
‫לא אספר.‬
‫בואי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה להיות כמוה.‬
‫אני לא רוצה להיות כוח.‬
‫למה עשית את זה, אימא?‬
‫אל תשאלי אם אינך רוצה לדעת את התשובה.‬
‫אני צריכה לדעת.‬
‫למענך.‬
‫למעני.‬
‫למען המשפחה שלי.‬
‫זה לא משהו שעשיתי בקלות.‬
‫אני לא גאה בדרך שבה הגענו לפה,‬ ‫אבל אני גאה שהגענו לפה.‬
‫מעולם לא אמרתי שאני אדם טוב.‬
‫את אימא שלי.‬
‫אני צריכה להאמין שאת אדם טוב.‬
‫זה היה נחמד, מה?‬
‫אם זה היה פשוט, מה?‬
‫רוצה לדעת למה עשיתי את זה?‬
‫אני לא חושבת שהרגשתי‬ ‫שיש לי אפשרות אחרת.‬
‫את יכולה שלא לרצוח.‬
‫לא לרצוח זו אפשרות.‬
‫את בכלל חשה חרטה?‬
‫אף אחד לא הגן עליי, ג'יני.‬
‫אף אחד.‬
‫יש לך מזל גדול שאת איתי.‬ ‫הייתי הורגת בשבילך.‬
‫אני באמת אהרוג בשבילך.‬
‫תני לזה להתעכל.‬
‫זה לא כלום.‬
‫ייתכן שאני טועה וייתכן שאני איומה,‬
‫ייתכן שאני מכוערת‬ ‫ולא ראויה לשום דבר, בסדר.‬
‫אני לא ראויה לשום דבר.‬
‫אבל את כן.‬
‫ואני נאלצתי לוודא שתקבלי את זה.‬
‫ועשיתי את זה.‬ ‫אם תרצי ואם לא, עשיתי את זה.‬
‫לקחתי את כל האפלה ואכלתי אותה.‬
‫הפכתי לזה, כמו ביין המזוין.‬
‫בסדר?‬
‫כדי שלך, בתי, יהיו חיים טובים.‬
‫שמרתי עליך.‬
‫כי היד לא נעצרת על הירך‬
‫ובמשך כל הילדות שלי‬ ‫רציתי שאימי תעצור את היד ההיא.‬
‫יש בי הרבה שדים.‬
‫הרבה סיוטים בעבר שלי.‬
‫והייתה לי ברירה.‬
‫יכולתי לחיות בעבר, לטבוע בו‬
‫להרגיש אותו מדי יום, להיות שם.‬
‫אבל את חייבת לחיות למען העתיד.‬
‫כי העבר יאכל אותך.‬
‫יש יותר בחיים מאשר הגיהינום ההוא.‬
‫את ואוסטין‬
‫אתם העתיד שלי.‬
‫בשבילכם אני חיה.‬
‫כשהבדיקה אמרה לי שאני בהיריון‬
‫כאילו…‬
‫הייתי בת 15,‬ ‫הייתי צעירה מכפי שאת עכשיו.‬
‫ואז הפס הפך לוורוד‬ ‫בשירותים של תחנת דלק בג'ורג'יה‬
‫והכול נאלץ להשתנות.‬
‫יצאתי מהשירותים וראיתי חבורת נערים,‬ ‫הם היו מאושרים.‬
‫לא היו להם שום דאגות.‬
‫הם לבשו בגדים יפים והם חייכו.‬
‫הם היו אהובים.‬
‫ראיתי שהנערים היו אוהבים, דאגו להם.‬
‫הם היו בגילי, אבל…‬
‫הם היו אהובים.‬
‫ואני לא.‬
‫ואז החלטתי שלא תהיי כמוני. את תהיי כמוהם.‬
‫ידעתי שאעשה הכול…‬
‫הכול… כדי שזה יקרה.‬
‫זה לקח זמן ולא היה קל, אבל עשיתי את זה.‬
‫העליתי אותך לאוטובוס עם הנערים האלו.‬
‫אז תשנאי אותי.‬
‫תחשבי שאני האימא הכי גרועה בעולם‬ ‫ואולי זה נכון.‬
‫אבל העליתי אותך לאוטובוס.‬
‫עשיתי את מה שעליי לעשות ואעשה זאת שוב.‬ ‫אין בי חרטה.‬
‫כל מה שאני עושה זה למענך ולמען אחיך.‬
‫אם את לא בוטחת בי, תבטחי בזה.‬
‫ואני ממש אוהבת את השיער שלך.‬
‫תודה, אימא.‬
‫בואי הנה.‬
‫אסור לך לספר לאף אחד.‬
‫את יודעת, נכון? תבטיחי לי.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אני ואני נגד העולם, נכון?‬
‫אימא, אם סיימת עם המשחק שלי,‬ ‫אפשר לקבל אותו?‬
‫אמון הוא דבר מורכב.‬
‫כי אמון הוא הדדי.‬
‫אנחנו בעניין הזה ביחד.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬