‫כשהייתי ילדה, היינו שתינו נגד העולם.‬
‫הפנים היפות האלו.‬
‫כולם תמיד שמו לב אליה.‬
‫והיא הייתה מחייכת,‬
‫וידעתי שהיא שייכת רק לי.‬
‫כאילו שהיה לנו סוד.‬
‫כילדה, חשבתי שהיא סוג של קסם.‬
‫סכנה אמורה לבוא עם סימני אזהרה.‬
‫מה את קוראת?‬
‫משהו מסעיר ורגשי?‬
‫"משל הזורע"?‬
‫אני לא יודעת מה זה "משל" או "זורע".‬
‫נשמע חקלאי. כמו…‬
‫"החוואי יחזקאל משתמש‬ ‫במשל כדי לזרוע את היבולים."‬
‫זו אוקטביה באטלר.‬ ‫-אהבתי אותה בסרט על המתמטיקה.‬
‫זאת אוקטביה ספנסר.‬ ‫-די כבר, גם את לא יודעת מה זה אומר.‬
‫מה זה "זורע"?‬
‫תשתמשי בזה במשפט.‬ ‫-אוכל לעזור לך?‬
‫למה הפרצוף?‬ ‫-זה הפרצוף שלי.‬
‫"זה הפרצוף שלי."‬
‫זה מתאר את מותה של אמריקה‬ ‫באמצעות פשיזם קפיטליסטי.‬
‫הזורע הזה.‬
‫די, אל תשכבי כאן.‬ ‫-אני דואגת לך, מתוקה.‬
‫בגלל זה יש לך כל כך הרבה קמטים?‬
‫אל תפגעי באימא.‬ ‫אימא מאכילה ומלבישה אותך.‬
‫לקרוא לעצמך "אימא" זה מצמרר.‬
‫היי!‬
‫טוב, בסדר. את ילדה.‬
‫את הילדה שלי.‬ ‫-מה?‬
‫תפסיקי.‬ ‫-לכי אחר המשלים.‬
‫לכי אחר צליל שירת המלאכים.‬ ‫-משל הוא סיפור עם מוסר השכל.‬
‫לכי אל האור.‬ ‫-אימא.‬
‫אימא, תפסיקי. אני לא יכולה לנשום.‬
‫את בסדר. שמעת אותי?‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אימא תטפל בזה.‬ ‫-אימא!‬
‫אני אוהבת אותך, מתוקה. את בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫ג'יני?‬
‫את בסדר, דובונית?‬
‫כן.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫- ג'יני וג'ורג'יה -‬
‫ברוכים השבים, כלבות!‬
‫מקסין, אל תקראי לסבתא ולסבא "כלבות".‬
‫שלום, מותק.‬
‫היי, מתוקה.‬ ‫-היי.‬
‫תראי כמה גדלת.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫תשאל את קלינט אם הוא מוכן‬ ‫להפסד של ה"פאטס" היום.‬
‫בחלומות שלך, קשיש.‬
‫ראיתי שם "קשיש"?‬
‫אלו עוגיות דלעת?‬
‫בהחלט.‬
‫הידד!‬
‫אלן.‬
‫איפה מרקוס?‬
‫הוא לא מרגיש טוב.‬
‫כן.‬
‫הוא חטף את מחלת "אני מניאק".‬
‫הוא ירד עוד מעט.‬
‫סבתא וסבא כאן.‬
‫אימא תכעס אם תהיה מסטול בחג ההודיה.‬
‫אני לא בא לחג ההודיה.‬ ‫-בסדר.‬
‫מרקוס, הסבים שלך כאן.‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫הוא קצת עייף. העיניים שלו קצת אדומות.‬
‫יודע מה לא מרגיש טוב? אימי שואלת‬ ‫עוד פעם איפה אתה. זה לא מרגיש טוב.‬
‫אני לא במצב רוח של הודיה.‬
‫אין בעיה, נבטל את החג!‬
‫אנחנו חוגגים חג‬ ‫שמהלל את ההצלחה שלנו ברצח עם.‬
‫זו חגיגה לבנה של קולוניזציה.‬ ‫ואם זה לא מספיק סדיסטי,‬
‫אנו אורזים את זה בדמותו‬ ‫של תרנגול הודו חייכן.‬
‫הסמל של החג‬ ‫הוא החיה שאנחנו שוחטים בהמוניה,‬
‫זה אפל.‬ ‫-אתה לא חייב לאכול תרנגול הודו.‬
‫זה לא קשור להודו.‬ ‫-תגיד את זה להודו.‬
‫גם את לא רוצה לבוא?‬ ‫-לא, אני רוצה עוגיות.‬
‫עשר דקות, או שאקח את הטלפון שלך.‬
‫יופי. אנחנו מבזבזים את חיינו כבולים למסכים‬ ‫עבור מנת דופמין, האם זה מספק אותנו?‬
‫לא.‬ ‫-הייתי מחברת את הטלפון ליד שלי בניתוח.‬
‫כן, טעיתי בילד.‬
‫אצבע את הקירות שלך בלבן‬ ‫ואחרים את חומרי האמנות שלך.‬
‫אמנים משגשגים תחת משטרים פשיסטיים.‬
‫האביב של פראג.‬ ‫-אני לא פסיכולוגית, אבל יש לו בעיה קלינית.‬
‫נשלח אותו לאשפוז.‬
‫דווקא אשמח מאוד.‬
‫עשר דקות!‬
‫האם… דיברת איתה כבר?‬
‫עם מי?‬
‫את יודעת מי.‬ ‫-המאהבת הסודית שלך? לא.‬
‫היא פספסה יותר משבוע של לימודים.‬ ‫-אלוהים, זה לא דרמטי.‬
‫פספסתי שלושה שבועות של לימודים בכיתה ז'‬ ‫בגלל מחלת הנשיקה וזה באמת היה דרמטי,‬
‫כי מייק קייטס התמזמז איתי,‬ ‫עם נורה ועם אבי, ואני היחידה שחלתה.‬
‫אולי הדבקת אותה במחלת הנשיקה…‬
‫או בפפילומה.‬ ‫-היא לא חולה.‬
‫היא לקחה את האופנוע שלי.‬
‫מה?‬ ‫-האופנוע שלי.‬
‫הוא נעלם. היא לקחה אותו.‬
‫זה כמו גנבת רכב.‬
‫או גנבת אופנוע.‬
‫יושבים על זה בכלא.‬ ‫-אכפת לך מזה שהיא נעלמה?‬
‫לא.‬
‫באמת שלא.‬
‫את בסדר?‬ ‫-מה? כן.‬
‫קלפטומנית הקטנה גנבה לי את החולצה.‬
‫אז זאת…‬
‫החולצה שלך?‬
‫כן.‬
‫את מתגעגעת אליהם.‬ ‫-לא נכון.‬
‫טוב שהם הלכו.‬
‫שקט ונעים כאן. לא צופים בכל תנועה שלי.‬
‫לא יודע, אני אוהב לצפות בכל תנועה שלך.‬
‫בואי הנה.‬
‫היי, את…‬
‫עומדת‬
‫להתחתן איתי.‬ ‫-יש לי הרהורי כפירה לגבי זה.‬
‫אסור להתחרט. תתחתני איתי.‬ ‫-בסדר.‬
‫ובתור ארוסך,‬ ‫אני חושב שאני מכיר אותך די טוב.‬
‫פחות מכמה, יותר טוב מהרוב.‬
‫את מתגעגעת אליהם.‬
‫לא דיברתם שבועיים ואת פגועה וזה…‬
‫טוב, בסדר גמור.‬
‫רק רציתי את החולצה שלי בחזרה.‬
‫אני יודע שאת כועסת.‬
‫אני בסדר.‬
‫אם היא רוצה להתעצבן ולברוח‬ ‫בלי לומר מילה, זה בסדר גמור.‬
‫הם רצו מרחב,‬ ‫אני נותנת להם מרחב. הרבה מרחב.‬
‫את נראית בסדר. מאוד זן.‬
‫איך היא ברחה ממני?‬ ‫אחרי כל מה שעשיתי למענה?‬
‫לא יודע, אבל לא נוציא את זה על מחבת יצקת.‬
‫המחבת כבר כועסת עלינו,‬ ‫כי שטפנו אותה במדיח.‬
‫המחבת רוצה לנוח עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫תקשיבי, אימא שלהם מתחתנת.‬
‫זה מאוד לא קל.‬ ‫ולגבי ג'יני, היא נערה מתבגרת.‬
‫היא מורדת. זה מה שהם עושים, נכון?‬
‫לכן אני לא כועסת. אני פשוט…‬ ‫-בסדר.‬
‫נכון?‬ ‫-אני פשוט לחוצה…‬
‫לקראת המפגש עם ההורים שלך.‬ ‫-למה?‬
‫הם נחמדים.‬
‫בערך. תראי, הם יאהבו אותך.‬
‫אלמנה ואם חד הורית לשני ילדים?‬
‫הם יאהבו אותך כי אני אוהב אותך.‬
‫זה בולשיט ממש מתוק.‬
‫אימא, חג ההודיה.‬
‫ואני אסירת תודה עלייך.‬
‫איפה המפתחות של האוטו?‬
‫זאיון יאסוף אותך וייקח אותך לסבתא ולסבא‬ ‫ונתראה מחר, בסדר?‬
‫ילדים אחרים מבלים‬ ‫את חג ההודיה עם שני הוריהם.‬
‫בחג ההודיה המשכורת היא פי 1.5‬ ‫וכך נקבל דברים כיפים, כמו אוכל וחשמל.‬
‫חג ההודיה עלוב. את יודעת מהו החג האמיתי?‬
‫ביום שישי שאחרי חג ההודיה. יודעת למה?‬ ‫-כי כל האוכל בחצי מחיר.‬
‫כי כל האוכל בחצי מחיר.‬
‫ואנחנו נטגן אותו בשמן עמוק.‬ ‫-את הכול?‬
‫תני דוגמה.‬ ‫-פאי דלעת.‬
‫פאי דלעת? תני דוגמה קשה.‬
‫טווינקי.‬
‫טווינקי בשמן עמוק זה מעדן.‬
‫אי אפשר לטגן טווינקי בשמן עמוק.‬
‫בטח שאפשר לטגן טווינקי בשמן עמוק,‬ ‫כי זה "שישי שמן".‬
‫נטגן הכול במשך כל היום.‬
‫הידד!‬ ‫-הידד!‬
‫אקוניטום נאפלוס נראה יפה,‬
‫אבל בליעה של הצמח עלולה להיות קטלנית.‬
‫זה "חונק הזאב".‬
‫זה רעיל מאוד וגורם להתקפי לב.‬
‫למה לאימא שלך יש צמח כזה?‬
‫למה שקני דרקסל, אדם בריא לחלוטין,‬
‫יחטוף לפתע התקף לב?‬
‫אם אימך עשתה את זה…‬
‫אם היא הרגה מישהו‬
‫תעשי את הדבר הנכון, ג'יני.‬
‫ג'יני, מה את עושה?‬
‫חושבת איך זה לעבור התקף לב ולהיחנק.‬
‫לא נראה לי שזו הרגשה טובה.‬
‫לא, זה מבאס.‬
‫אנחנו אי פעם נחזור הביתה?‬
‫אתה רוצה?‬
‫למה לאימא לא אכפת שברחנו מהבית?‬
‫אכפת לה. תאמין לי שאכפת לה.‬
‫היא לא התקשרה.‬
‫אתה לא כועס עליה‬
‫כי היא לא שלחה לגיל את המכתבים שלך?‬
‫מה עם שישי שמן?‬
‫אם תרצה, לך הביתה.‬
‫אתה ואימא ופול תוכלו להיות‬ ‫משפחה מאושרת ובלונדינית בוולסברי.‬
‫אבל את המשפחה שלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היי, אז יש עוד 100 מטלות‬
‫ואני יודע שאני בדרך כלל רגוע ושליו,‬
‫אבל אימי מעולם לא ביקרה בדירה שלי,‬ ‫כי כולן היו…‬
‫מחורבנות. הם מגיעים בעוד 45 דקות‬ ‫ואני צריך קצת עזרה.‬
‫אוסטין, תוציא את הצעצועים מהסלון.‬
‫תודה.‬
‫ג'יני, את יכולה…‬
‫לקום?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. אני בסדר.‬
‫אני יודע שאת כועסת‬ ‫בגלל האירוסים של אימך.‬
‫אני יודע שחשבת שנהיה משפחה.‬
‫חשבתי כך כי אמרת את זה.‬ ‫-ג'יני, אני לא שולט במה שאימך…‬
‫אבא, אני בסדר.‬
‫תתאמני על זה לפני שהסבים שלך יגיעו לכאן,‬
‫כדי שזה ישמע טבעי ויתגלגל על הלשון.‬
‫אני ארד עוד רגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫תמהרי, אחרת לא תלקקי‬ ‫את הכף של פאי הבטטה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז בסדר.‬
‫אימא, מתי ארוחת הערב?‬
‫היי. אתה רוצה מאפין?‬
‫יש לנו הרבה מאפינס.‬ ‫-אנחנו לא אוכלים תרנגול הודו?‬
‫אבא תמיד פורס את ההודו.‬
‫המקום הזה עמוס יותר מחזאי בטורנדו.‬ ‫-כן.‬
‫לכן יהיה נחמד אם העובדים שלי לא ייעלמו לי.‬
‫אל תסתכל עליי, אני רק אוספת.‬
‫יש לי הזמנה של מלית החמוציות שלכם.‬
‫פול באוטו. אני בדרך להורים שלו,‬ ‫לפגוש את המחותנים לעתיד. אבוי.‬
‫פאי הדלעת הזה טעים?‬
‫כן. זה האחרון. פאדמה תטפל בך.‬
‫כן, ג'ו, הסורק שוב מצפצף, לא יודעת.‬
‫טוב.‬ ‫-מה איתך, ג'ו? יש לך תוכניות לחג?‬
‫תוקן.‬
‫זה הכול?‬
‫היי, תנשום, קפטן.‬
‫אוי, שיט. היא נראית נורא.‬
‫תהיי נחמדה.‬
‫איך היית נראית אילו בעלך גסס?‬
‫הייתי נראית מדהים.‬
‫ג'ו, אני יודעת שמאוחר,‬ ‫אבל אפשר להזמין מתפריט חג ההודיה?‬
‫לא שמתי לב שהיום הזה הגיע‬ ‫וזאק ממש רוצה תרנגול הודו.‬
‫כמובן. מה שתרצי.‬
‫טוב, פאדמה?‬ ‫-כן.‬
‫שתי ארוחות הודו, מלית חמוציות.‬
‫כל תפוחי האדמה שנשארו לנו.‬
‫ופאי הדלעת האחרון.‬ ‫-בסדר.‬
‫קיבלת את סל המאפינס שפול ואני שלחנו?‬
‫בבקשה.‬
‫לא, זה על חשבון הבית.‬ ‫-אין צורך.‬
‫זו לא בעיה.‬
‫תודה.‬
‫תינוקת וירג'יניה שלי!‬ ‫-אלוהים, את חונקת אותה.‬
‫תראה אותה, היא יפהפייה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את יודעת שיש חורים בג'ינס שלך, מותק?‬ ‫-קורבין, זה הסגנון. תפסיק.‬
‫אל תקשיבי לו, הוא לא יודע כלום.‬ ‫הוא לא מגניב כמו סבתא שלך.‬
‫אני מבלה עם הילדים ב"ג'ק וג'יל".‬
‫"ג'ק וג'יל" זה לא מגניב.‬
‫את מכירה מישהו שחור בשם ג'ק או ג'יל?‬
‫מה זה "ג'ק וג'יל"?‬
‫תגידי שיש לך אימא לבנה בלי להגיד את זה.‬
‫תני חיבוק לדודה ריינה.‬
‫הנה הוא. קח שקיות מדודה ריינה. היי, מותק.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫היי.‬
‫היי, סבתא.‬ ‫-מיהו הבחור המקסים הזה?‬
‫מה הגובה שלך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-הוא לא יודע?‬
‫תן לי חיבוק.‬
‫היי, ילד.‬ ‫-היי.‬
‫היי, אתה זוכר מה לימדתי אותך?‬
‫נכון. לחיצת יד יפה. טובה ויציבה.‬
‫מה עם הפרצוף? הכול בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אימא.‬
‫אעשה לך סיור.‬
‫בסדר.‬
‫נחמד מאוד, מותק. טוב עשית.‬ ‫-נחמד.‬
‫זה יותר מ"טוב".‬
‫אתה בהחלט מצליח. יפה, זאיון.‬
‫טוב, תראו את הקורות האלו.‬
‫כן, זה בסיס טוב. זה בניין טוב, זאיון.‬
‫תודה, אבא. אמסור לבעל הבית.‬
‫התינוק שלי זאיון גדל לתפארת.‬
‫כן, היה קצת מפחיד לרגע‬ ‫כשהוא לא רצה ללמוד אמנות במכללה.‬
‫הוא למעשה אמן עכשיו, אז…‬ ‫-בסדר.‬
‫תחייכי, אחרת סבתא לא תניח לך.‬
‫אנגלית, בבקשה.‬
‫זה בקוריאנית, סבתא.‬ ‫-כן, זו גסות רוח.‬
‫ג'ורג'יה באה?‬ ‫-לא.‬
‫רבנו כי היא לא שלחה‬ ‫את המכתבים שכתבתי לאבא שלי בכלא,‬
‫אז ברחנו מהבית.‬
‫טוב, קטנצ'יק.‬
‫הם גרים איתי בימים האחרונים.‬
‫ג'ורג'יה מבלה את היום‬ ‫עם הארוס החדש שלה, פול.‬
‫הבנתי.‬
‫לינט.‬
‫אל תעשי בלגן.‬ ‫-לא אמרתי מילה. אמרתי מילה?‬
‫תגידי מה שתרצי, אני לא רוצה אותה כאן.‬
‫סליחה, את מדברת על אימא שלך ככה?‬
‫לא, גבירתי.‬
‫פול הוא ראש העיר.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫אני רעב. מי רעב?‬
‫לא יזיק לי משקה.‬
‫אוי, שיט.‬
‫מה?‬ ‫-גדלת בארמון.‬
‫אני לא אוהב אותך לחוצה. זה מטריד.‬
‫אני לא לחוצה.‬
‫משכנע.‬
‫אני מתרגשת.‬
‫בוא נפגוש את ההורים העשירים שלך.‬
‫היי, נעשה את זה.‬
‫בהחלט.‬
‫הנה אנחנו…‬
‫עושים את זה.‬
‫יום אחד אקנה לך בית כזה.‬
‫ג'ורג'יה.‬ ‫-היי.‬
‫נעים מאוד…‬ ‫-תראי לי.‬
‫ואו, פול.‬
‫היכנסי. תרצי משקה?‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-יש לנו הכול.‬
‫ג'ורג'יה, מלית החמוציות הביתית נהדרת.‬ ‫-תודה.‬
‫מתכון משפחתי ישן.‬
‫יופי, היא מבשלת.‬
‫כן, היא מבשלת… מסתבר.‬
‫כריס, רוצה קצת?‬ ‫-אני לא אוכל מלית. אני לא אוהב את המרקם.‬
‫מצטער, ג'ורג'יה. זה עניין חושי.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫מלית זה כמו דייסה.‬
‫ג'ורג'יה, מה תרנגול הודו אכל בחג ההודיה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-כלום.‬
‫הוא כבר היה מלא.‬
‫אוי, נורא.‬
‫אנטי הומור.‬
‫אנטי אנטי הומור.‬
‫ויט, שמעתי ששיחקת גולף עם ארנולד פאלמר.‬
‫בהחלט.‬
‫אבל תקשיבי.‬
‫בסוף המסלול,‬
‫הוא פנה אליי ואמר, ואני מצטט…‬
‫"משחק נחמד, ויט."‬
‫ואו, מרשים.‬
‫אל תעודדי אותו. מישהו זקוק למשקה נוסף?‬
‫אימא, לאט לאט.‬
‫שתייה היא המהות של חג ההודיה.‬
‫היום אנו מודים לך, אלוהים,‬ ‫על הברכות והאהבה שהענקת לנו.‬
‫תודה על האוכל הטעים שאנחנו עומדים לאכול‬
‫ועל הסועדים שייהנו ממנו.‬
‫ועל היכולת להתאסף תחת קורת גג אחת.‬
‫אנחנו יודעים שכל הדברים הטובים‬ ‫מגיעים מידיך, אלוהים, ועל כך…‬
‫אנו אסירי תודה לנצח.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫טוב, אוסטין, תרצה מקרוני וגבינה?‬
‫כן, בבקשה, וסלט תפו"א. בלי שעועית ירוקה.‬
‫שעועית ירוקה זה טוב.‬ ‫-כן, בשמן עמוק.‬
‫זה מה שאימא עושה. נכון, ג'יני?‬
‫אני אוהב את שישי שמן.‬
‫איפה היין?‬
‫אין מספיק אלכוהול על השולחן הזה.‬
‫כאן, דודה.‬
‫אז ג'יני, יש לך חבר?‬
‫אימא, תניחי לילדה.‬
‫כן, תניחי לה.‬
‫ג'יני, יש לך חבר?‬
‫לא.‬
‫כי את בררנית או כי את ממוקדת בלימודים?‬
‫לימודים.‬
‫רואה? ילדה חכמה. היא תמיד הייתה.‬
‫זאיון, שים את המשחק,‬ ‫נראה מה קורה עם ה"איגלס".‬
‫אבא, לא צריך לצפות במשחק‬ ‫כדי לראות מה קורה עם ה"איגלס".‬
‫הם מפסידים, אבא. הם תמיד מפסידים.‬
‫זהו, ילד.‬
‫אתה מנושל.‬
‫בסדר.‬
‫שעועית ירוקה זה בסדר.‬ ‫-כן, ככה היא אמורה להיות.‬
‫לא הרוסה באיזה תבשיל עם מרק פטריות.‬
‫עוד תבשיל שעועית ירוקה?‬
‫מה אתם עושים? מה?‬
‫המשחק.‬
‫ה"פאטס" נרדמו על ההגה.‬
‫זוכר שאמרת שבליצ'ק הוא כלום בלי בריידי?‬
‫ואז הוא זכה באליפות.‬ ‫כמה פעמים הוא זכה, כריס?‬
‫יש לו 280 ניצחונות.‬
‫שוב כריס עם הסטטיסטיקה. כל הכבוד.‬
‫כל כך מקסים לראות כמה חמה המשפחה שלך.‬
‫והבית שלך.‬
‫אמרתי לפול בנסיעה לכאן.‬
‫בוודאי היה מדהים לגדול בבית כל כך יפה.‬
‫ובכן, הבנים השתדלו להרוס את הבית.‬
‫באמת?‬
‫פול אמר שיש לך שני ילדים משלך.‬ ‫-כן, גברתי. 16 ו-9.‬
‫הם אצל אביהם היום.‬ ‫-איזה אבא?‬
‫של הבת שלי.‬
‫ג'ורג'יה, עוד בדיחה.‬
‫מה אימא תרנגולת הודו אמרה לילדיה החצופים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫"אם אביכם היה יכול לראות אתכם עכשיו,‬ ‫הוא היה מתהפך ב…‬
‫רוטב שלו."‬
‫ממש גרוע.‬
‫אטי וכואב.‬ ‫-אהבתי את זה.‬
‫די טוב, כן.‬ ‫-ג'ורג'יה, את עובדת עם פול, נכון?‬
‫זה זמן נהדר לנשים להיות בפוליטיקה.‬ ‫-מה…‬
‫מה זה אומר, אבא?‬ ‫-מה?‬
‫אני פמיניסט.‬
‫אני רוצה שתשחק גולף עם חברי מהמכללה,‬
‫ארטי קלוס, הוא חבר קונגרס.‬ ‫הוא יכול לעזור לך.‬
‫אני לא צריך עזרה, אבא. בדיוק נבחרתי שוב.‬ ‫-זה משחק שחמט, זו לא דמקה.‬
‫לא תישאר בוולסברי כל חייך.‬
‫העיירה אוהבת אותו.‬ ‫במיוחד עכשיו, כשהוא איש משפחה.‬
‫ג'ורג'יה, תעבירי את המלית.‬ ‫זה כל כך טעים, אני פשוט חייבת עוד.‬
‫הם הגיעו נסערים באמצע הלילה.‬
‫התקשרתי לג'ורג'יה,‬ ‫היא הרשתה להם להישאר לכמה לילות.‬
‫לפני כמה ימים זה היה?‬
‫היא מאורסת, מה?‬
‫בעלה מת לפני פחות משנה והיא כבר מאורסת.‬
‫אתה יודע את מי ממש חיבבתי?‬ ‫-הנה זה בא, בדיוק בזמן.‬
‫תראי, אימא, ראקל ואני נפרדנו.‬
‫אתה צריך להיות עם אישה כמוה.‬
‫היא למדה ב"ספלמן", היא משכילה.‬
‫יש ביניכם יותר דברים משותפים.‬
‫אתה יוצא עם מישהי בבוסטון?‬ ‫-אימא, הרגע הגעתי לכאן.‬
‫מותק, תחזור לחיפושים.‬
‫תמצא בת זוג ברמה שלך,‬
‫מישהו שתעזור לך עם ג'יני.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫ג'יני צריכה חשיפה לקהילה שלה.‬
‫כן.‬ ‫-היא צריכה שורשים.‬
‫ג'ורג'יה העבירה את הילדה ממקום למקום‬ ‫ועכשיו הן גרות בעיר הלבנה ההיא.‬
‫ג'יני לא מכירה אפילו את "ג'ק וג'יל".‬
‫אתה חושב שלג'ורג'יה‬ ‫יש מושג מה עובר על ג'יני?‬
‫היא לא יודעת.‬
‫קל לראות שג'יני לא בסדר.‬
‫היא לא דיברה בארוחת הערב, מותק.‬
‫משהו קורה.‬ ‫-היא עוברת שינוי.‬
‫וג'ורג'יה, היא כל כך שקועה בעצמה.‬
‫אין לה מושג מה ג'יני צריכה.‬
‫אני מצטערת, מותק.‬
‫פול.‬
‫זה היה יום נהדר. אולי לא נעשה את זה?‬
‫היא באה עם מטען, מה?‬
‫הגעתם מרקע שונה.‬ ‫-כמה יציבה היא?‬
‫היא עוברת הרבה דירות, יש כמה אבות…‬
‫אין לתאר אתכם.‬
‫זו אישה שנהנים איתה.‬
‫זו לא אישה שמתחתנים איתה.‬
‫היא לא מבלה את החג עם ילדיה,‬ ‫יש בזה משהו מוזר.‬
‫אימא, אל תיכנסי לזה, בבקשה.‬
‫הילדים שלה יהיו הילדים שלך. חשבת על זה?‬
‫כן, אימא. חשבתי על זה. חשבתי על הכול.‬
‫אני אוהב אותה ואת הילדים שלה.‬ ‫אני מתחתן איתה.‬
‫אלו נישואים.‬
‫וזה ענק.‬
‫אתה מקשר את עצמך לאישה הזו לנצח.‬
‫עכשיו, אין לי שום דבר נגדה, אבל זו…‬
‫זו לא האישה בשבילך.‬
‫היא יפה מאוד, זה נכון.‬ ‫-השיחה הזאת נגמרה.‬
‫מה קרה למרדית'? חיבבתי אותה.‬ ‫-אימא.‬
‫היי.‬ ‫-היה נפלא להכיר אתכם.‬
‫באמת. אני מתה להצטרף למשפחה היפה שלכם.‬
‫טוב.‬
‫חג הודיה שמח.‬ ‫-חג הודיה שמח.‬
‫ביי.‬ ‫-גם לכם.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫אני מחבב אותה.‬
‫אני חושב שאימא שלך מסוכנת.‬
‫אני לא רוצה שילדים יחיו‬ ‫אצל מישהי שמסוגלת לרצוח.‬
‫אם אימא שלך עשתה את זה‬
‫אם היא הרגה אדם…‬
‫תעשי את הדבר הנכון, ג'יני.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫אני מרגיש שאני נוהג במכונית ש…‬
‫גדולה ממה שאני רגיל אליה,‬ ‫אני לא רגיל לממדים האלו כרגע.‬
‫אלך להביא מים.‬
‫בסדר.‬
‫- הוסף תמונות -‬
‫- איך אתה מזדהה? -‬
‫- ג'ורג'יה -‬
‫היי, מתוקה. היה לך חג הודיה נחמד?‬
‫אל תדבר איתי על חג הודיה נחמד.‬
‫מה?‬
‫איזו מין אימא לא מבלה‬ ‫את חג ההודיה עם ילדיה?‬
‫ג'ורג'יה, זה היה הרעיון שלך.‬
‫אל תאשים אותי. אתה תמיד מאשים אותי.‬
‫אני אף פעם לא מאשים אותך. מה…‬ ‫מה קורה כאן? מה קרה?‬
‫אני לא אימא גרועה. אני לא.‬
‫אני חושב שאת אימא נהדרת.‬ ‫-עכשיו אתה מתנשא עליי.‬
‫הבנתי, אז אנחנו במצב רוח משעשע?‬
‫אולי את מנסה לריב איתי,‬ ‫כי את מתגעגעת לילדייך?‬
‫רוצה לדבר איתם?‬
‫לא, ואל תגיד לה שהתקשרתי.‬
‫אחת מכן תצטרך לוותר.‬
‫מה קרה הערב? משהו הרגיז אותך.‬
‫אתה מכיר אותי כל כך טוב, מה?‬
‫לא, כרגע אני די בטוח‬ ‫שאני לא מכיר אותך בכלל.‬
‫זה בגלל פול?‬
‫משפחות אמורות להיות ביחד בחג ההודיה.‬
‫נכון?‬
‫כן, פעם נאלצתי לעבוד‬ ‫משמרות כפולות, אבל…‬
‫איך היה הערב שלך?‬
‫ההורים שלי מוסרים את אהבתם.‬
‫בסדר.‬
‫ג'יני נסערת.‬
‫כן. ובכן, תעמוד בתור.‬
‫רוצה לדבר איתה?‬
‫היא רוצה לדבר איתי?‬
‫בוגרת.‬
‫אוסטין דיבר על שישי שמן.‬
‫באמת?‬
‫זוכר את השישי שמן שבו ניסינו לטגן בירה?‬
‫היינו טיפשים.‬
‫היינו שיכורים.‬
‫קדימה, תעשי שישי שמן.‬ ‫את אימא שלהם. הם אוהבים אותך.‬
‫אבל הם ברחו.‬
‫כמו שאני ברחתי.‬
‫לא כמו שאת ברחת.‬
‫שום דבר לא דומה לבריחה שלך.‬
‫את חייבת להפגין גדלות נפש.‬
‫כולכם מעצבנים.‬
‫אז שישי שמן קורה? סגרנו?‬
‫זה קורה. סגרנו.‬
‫יופי, אקפיץ אותם מחר.‬ ‫-אתה מוזמן להצטרף.‬
‫תטגן איתנו כל מיני שטויות.‬
‫לא נראה לי.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אז נתראה מחר.‬
‫היי.‬
‫לא משנה מה הרגיז אותך…‬
‫זין עליהם.‬
‫תודה שענית לטלפון.‬
‫זו הייתה אימא?‬
‫היא מתגעגעת אליכם.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫גם לי לא אכפת.‬
‫היא מתגעגעת לשליטה בנו, לא אלינו.‬
‫זה לא הוגן ולא נכון.‬
‫אתה לא מכיר אותה, אבא.‬ ‫-אני חושב שאני מכיר אותה די טוב.‬
‫למי התקשרת?‬
‫את לא ערמומית כמו שאת חושבת.‬
‫זכרי, אני מכיר אותך.‬
‫באמת?‬
‫התקשרתי לזאיון.‬
‫מר פינגווין, האהוב עליי.‬
‫הוא מביא את הילדים מחר לשישי שמן.‬
‫באמת?‬
‫יופי.‬
‫הגיע הזמן. ההתנשאות הזו‬ ‫התחילה להיות מגוחכת.‬
‫מה?‬
‫אבא, לא.‬ ‫-ג'יני, בחייך, הגיע הזמן.‬
‫לא. אין לך מושג. אתה לא מבין.‬
‫אז תגידי לי.‬ ‫-היא תתנהג כאילו כלום לא קרה.‬
‫היא תחייך ותתנהג‬ ‫כאילו שהעולם שלי לא התפרק.‬
‫אני מכירה אותה, אבא.‬
‫אני מכירה אותה, פול.‬
‫היא תזעיף פנים ותתחצף.‬
‫לא אספק אותה בתגובה.‬
‫אחייך ואהיה נעימה.‬
‫זה מה שבני משפחה עושים בחגים,‬ ‫מעמידים פנים שהם מחבבים זה את זה.‬
‫נדמה לי שלא כדאי שאבוא ל"יום שמן".‬
‫"שישי שמן".‬
‫שישי שמן. סליחה.‬
‫אני יודעת שזה לא מפואר‬ ‫כמו חג במשפחת רנדולף.‬
‫זה לא העניין.‬
‫זה בגלל זאיון?‬ ‫הוא לא נשאר, אלא רק מקפיץ אותם.‬
‫זה לא בגלל זאיון.‬
‫תראי, אם הילדים…‬
‫כל כך כועסים בגללנו, אולי עדיף לכם‬
‫לעשות את המסורת‬ ‫המשפחתית הזו בלעדיי, רק הפעם.‬
‫אמרתי לך שזה לא קשור אליך.‬
‫בוודאי שכן. זה קשור אלינו.‬
‫כאילו, זה מתקדם מהר בטירוף,‬ ‫אני מבין. זה בטח…‬
‫זה בטח מורט עצבים, את מבינה?‬
‫כן, זה נכון. זה…‬
‫מורט עצבים.‬
‫דובונית, אני יודע שהאירוסים קרו מהר.‬ ‫טוב? גם לי לא קל, אם לומר את האמת,‬
‫אבל מגיע לאימך להיות מאושרת.‬
‫והיא מאושרת עם פול.‬ ‫-זה לא קשור לפול, אבא.‬
‫לאימא תמיד יש בחור חדש.‬
‫היא מפליצה ושמונה בחורים מתאהבים בה.‬
‫אם הייתי מתחרפנת‬ ‫מכל בחור חדש של אימא, הייתי על תרופות.‬
‫נהדר, זה עושה לי הרגשה טובה.‬
‫אני מחבבת את פול, לכן זה יותר גרוע.‬
‫זה לא פול, זו אימא.‬
‫אני לא יודע למה את ואימך רבתן,‬
‫אבל אימך מתגעגעת אלייך. היא פגועה.‬
‫המסורת הזאת חשובה לה‬ ‫והיא תכעס אם לא תבואי.‬
‫אסור להכעיס את אימי היקרה.‬ ‫-ג'יני.‬
‫אבא, תגיד לה שאני חולה.‬ ‫תגיד לה שיש לי קדחת השני, או משהו.‬
‫לומר לאימך שלא תבואי‬ ‫בגלל המחלה שהרגה את בת' ב"נשים קטנות"?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫היי, זה בסדר.‬
‫לא. זה לא בסדר.‬
‫אני באמת לא בסדר. אתה לא מבין את זה?‬
‫היי, זה בסדר. תנשמי.‬
‫זה בסדר. אני כאן.‬
‫בסדר?‬
‫אני כאן. תחזיקי בי.‬
‫תחזיקי אותי, בסדר? אני כאן, בסדר? תנשמי.‬
‫זה בסדר. תסתכלי עליי.‬
‫בסדר?‬
‫שימי את היד שלך על החזה.‬
‫תנשמי.‬
‫אני כאן.‬
‫אני אמיתי.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫זה בסדר.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-התקף חרדה.‬
‫קרה לך פעם דבר כזה?‬
‫איך ידעת לעשות את זה?‬
‫אימך סבלה מהם.‬
‫ג'יני, מה קורה?‬
‫זה בסדר.‬
‫תמיד אהיה בצד שלך. את יכולה לספר לי.‬
‫אל תכעס.‬
‫אני לא אכעס.‬
‫מבטיח?‬
‫ג'יני, מה קורה?‬
‫אני עושה איזה דבר…‬
‫שבו אני פוגעת בעצמי.‬
‫מה…‬
‫מה זאת אומרת? איך את פוגעת בעצמך?‬
‫אני נכווית לפעמים.‬
‫אני מצטערת, אבא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני רוצה להיות בסדר.‬
‫אני שמח שסיפרת לי, בסדר?‬
‫זה מחמיר.‬
‫אני מצטער, מתוקה. לא היה לי מושג.‬
‫אני רוצה להפסיק.‬
‫אני אשיג לך עזרה, בסדר? אני מבטיח.‬
‫אני יכולה לגור כאן…‬
‫איתך?‬
‫כן.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אל תדאגי. אנחנו נמצא פתרון.‬
‫מחר נדבר עם אימא שלך על זה.‬
‫אבא, לא. בבקשה.‬
‫מותק, אי אפשר להסתיר את זה ממנה.‬
‫צריך לעזור לך, לקחת אותך לטיפול.‬
‫העזרה היחידה היא‬ ‫שלא תשלח אותי בחזרה לאימא.‬
‫בבקשה, זה מה שאני צריכה.‬ ‫אני לא רוצה שהיא תדע.‬
‫מותק, היא חייבת לדעת אם את פוגעת בעצמך.‬
‫אתה בצד שלי ופשוט תסגיר אותי לאימא.‬
‫אתה יודע, היא שולטת בך, כמו תמיד.‬
‫אני יודעת שאי אפשר לבטוח בה‬ ‫אבל בטחתי בך, אבא.‬
‫בטחתי בך ואני צריכה‬ ‫שתהיה אבא שלי עכשיו ואתה לא מסוגל.‬
‫אני עושה את זה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אלוהים, אבא.‬
‫אולי אם היית שם יותר…‬
‫היית רואה את זה קורה.‬
‫היית רואה איך היא באמת,‬ ‫מה היא מסוגלת לעשות.‬
‫אבל לא היית שם.‬
‫למה חשבתי שתוכל לעזור?‬
‫אני יכול לעזור. אני אעשה את זה.‬
‫חבל שסיפרתי לך.‬
‫ג'יני.‬
‫אני אוהבת את שישי שמן.‬ ‫-יופי של ארוחה.‬
‫לא ישנתי כבר 40 שעות.‬
‫אני חיה על אדים, קרם טווינקי וחלום.‬
‫את אימא נהדרת, את יודעת?‬
‫גם אתה לא גרוע.‬
‫היי.‬
‫ברוכה השבה.‬
‫שאלתי את האופנוע שלך.‬
‫כן, שמתי לב.‬
‫מה שלומך?‬
‫סימסתי לך, כאילו…‬
‫הייתי אצל אבא שלי.‬
‫בסדר.‬
‫מצטערת שלקחתי אותו.‬
‫מצטערת שלא עניתי למסרונים שלך.‬
‫זה הכול?‬
‫אתה סולח לי?‬
‫היי, הכול טוב.‬
‫תראה, מרקוס, זה לא היה קשור אליך.‬
‫לא חשבתי שכן.‬
‫ג'יני, מה את עושה כאן?‬
‫החזרתי את האופנוע של מרקוס.‬
‫האופנוע שלך חזר,‬
‫כי ג'יני החזירה אותו.‬
‫זה מידע חדש.‬
‫תכננת לספר לי על זה?‬
‫טוב. אני חושבת שאצטרך לשוחח עם אימך.‬
‫טוב? בואי.‬
‫תוכלו לבהות זה בזה אחר כך.‬
‫אוסטין!‬
‫בסדר.‬
‫זה הקטע? אנחנו כועסים?‬
‫כן.‬ ‫-אני יותר כועסת.‬
‫אני זועמת.‬
‫אני כל כך כועסת‬
‫שאני…‬
‫אימא, די.‬
‫אלוהים, אני שונאת אותך. לך, עזוב אותי.‬
‫את מחזיקה בי.‬ ‫-אמרתי לך ללכת!‬
‫אלוהים, אני רצינית. איכס!‬
‫אלוהים, תראה אותך.‬
‫גבהת ב-60 ס"מ. במה זאיון האכיל אותך?‬ ‫-חלפו רק שבועיים.‬
‫היי, תודה שהקפצת אותו.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫בסדר. נשמע רציני.‬ ‫-זה נכון.‬
‫פול.‬ ‫-מה קורה, חמוד?‬
‫זאיון יישאר בכל זאת.‬
‫נהדר.‬
‫נטגן טווינקיס בשמן עמוק?‬ ‫-לא חיית עד שטיגנת טווינקי.‬
‫תכתוב את זה על המצבה שלי.‬
‫הבת שלך החזירה את האופנוע של הבן שלי,‬ ‫מסתבר שהיא שאלה אותו.‬
‫אבל בטח ידעת את זה ופשוט לא אמרת לי.‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫חבשנו קסדות.‬
‫יופי.‬
‫הבטיחות חשובה.‬
‫אני רוכבת הרבה עם אבא.‬
‫זה שונה. הוא נוהג, את מאחור.‬
‫את לא מאחור, הוא נותן לך לנהוג, אלא מה.‬
‫רק בחניון.‬
‫מה זה?‬ ‫-שישי שמן.‬
‫טוב, שיהיה.‬
‫תרחיקי את ג'יני מהמחסן שלי.‬
‫אלן, ברור שאני לא יכולה לשלוט בבת שלי.‬
‫ז'קט יפה.‬
‫אלך לאכול בננה בשמן עמוק.‬
‫לא אחשוב פעמיים, כי למדתי לקח‬ ‫אחרי האוראו. מישהו רוצה אחת?‬
‫אוסטין?‬ ‫-בטח.‬
‫נהדר. ג'יני?‬
‫ג'יני.‬
‫פול שאל שאלה.‬
‫אז…‬
‫אתם ביחד עכשיו, או…?‬
‫לא, אנחנו לא ביחד.‬
‫בעצם כדאי שאשרוף קצת מזה.‬
‫רוצה לשחק קצת בכדור?‬ ‫-בטח.‬
‫בסדר. בוא.‬
‫מקס, אבי באה לבראנץ'.‬
‫היי.‬
‫הבאתי את בייגל פיצה.‬
‫מה את עושה?‬
‫באמת, מקס, תמיד עשינו בראנץ'‬ ‫אחרי החג, מאז שהיינו בכיתה ה'.‬
‫אין לתאר אותך.‬
‫אני ממש מצטערת, מקס.‬
‫אני מרגישה נורא.‬
‫את באמת מצטערת?‬
‫את מרגישה נורא?‬ ‫-התנצלתי.‬
‫אל תסתכלי עליה, אלא עליי.‬ ‫-מקס…‬
‫את אמורה להיות חברה טובה שלי.‬
‫את מסתירה ממני סוד ענק על התאום שלי‬ ‫ומגיעה ללא הזמנה עם בייגל פיצה כאילו,‬
‫"הכול טוב, חבר'ה?"‬
‫נורה?‬ ‫-זו הבגידה מבחינתי.‬
‫אלו הסודות מבחינתי.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫לא יודעת. אולי את סתם מזויפת.‬
‫זה מגעיל.‬
‫אני לא מבינה. אולי זו מי שאת עכשיו.‬
‫לא יודעת ולא אכפת לי.‬ ‫אני פשוט לא מרגישה כלום.‬
‫אוהבת באמת, שונאת בצחוק. ביי.‬
‫טוב.‬
‫זה היה קצת קיצוני.‬
‫את צוחקת? זה מגיע לה.‬
‫מותר לך לכעוס, אבל זה היה מוגזם.‬
‫זה היה מוגזם, נכון?‬
‫אלוהים, את באמת מרשעת.‬
‫כן, אני מרגישה את הכוח זורם בעורקיי.‬
‫אני מפלצת שמונעת על ידי נקמה.‬
‫חג הודיה שמח.‬ ‫-חבל שהיא לקחה את הבייגל פיצה.‬
‫אלוהים, תפסיקי.‬
‫מה יש לאבי?‬
‫ההורים שלה מתגרשים.‬
‫היא עוברת תקופה קשה. היא בטיפול.‬
‫זה לא יעזור.‬
‫את לא חושבת שטיפול עוזר?‬
‫טיפול זה תרמית. זו דרך להרוויח כסף.‬
‫התבכיינות לא עזרה לאף אחד שאני מכירה.‬
‫מה?‬
‫ג'יני, תעזרי לי במטבח.‬
‫את חושבת שאני‬ ‫ההורה המרושע, נכון? לא כמו אבא.‬
‫אני רואה אתכם מביטים זה בזה.‬
‫"אימא משוגעת. היא מרשעת." נכון?‬
‫לכן ברחת לאבא.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני זו שוויתרה על הכול.‬
‫תשפטי אותי כמה שתרצי, אבל הייתי שם.‬
‫איפה הוא היה כשהיינו לבד‬ ‫ולא היה לנו כלום?‬
‫הוא נסע למקומות אקזוטיים ועשה חיים.‬
‫אבל לא אני.‬
‫לא האימא המרשעת, מה?‬
‫איפה אתה?‬
‫איפה אתה, זאיון?‬
‫כן?‬
‫טוב, זה תזמון גרוע.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אמרת שאתה רוצה לדבר.‬
‫תדבר.‬
‫ג'יני…‬
‫רוצה לגור איתי לזמן קצר.‬
‫כמובן.‬
‫כמובן שהיא רוצה.‬ ‫-זה לא רעיון גרוע.‬
‫באמת?‬ ‫-לזמן קצר.‬
‫תקבלו קצת מרחב.‬
‫את רוצה לעזוב?‬ ‫-רק עד שאת ופול תסתגלו.‬
‫כי זה קשור לפול, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-מה?‬
‫אמרתי לא.‬
‫אני אימא שלך.‬
‫ואלוהים, בחכמתו האינסופית,‬ ‫הפקיד את הרווחה שלך בידיי.‬
‫יש לי זכויות. אני אומרת לא.‬ ‫-ג'ורג'יה.‬
‫מה לגבי אוסטין?‬
‫אוסטין, רוצה לחזור הביתה? נאכל הרבה גלידה.‬
‫כן!‬
‫אוסטין רוצה לגור כאן.‬
‫אבא, לא.‬
‫לא.‬ ‫-תראי, זה לא הכול.‬
‫ברצינות, תפסיק.‬
‫ג'יני עשתה…‬ ‫-תפסיק.‬
‫ג'יני, אנחנו חייבים.‬ ‫-לא!‬
‫ג'יני.‬ ‫-אבא, לא. תפסיק.‬
‫אחזור הביתה.‬
‫אני רוצה לחזור הביתה.‬
‫פשוט תפסיק.‬
‫נשמע לי שיש לנו החלטה.‬
‫ג'יני, חתיכת חרא שכמוך.‬
‫פספסת את הלילה הטוב בחיי.‬
‫פול ניצח.‬
‫תנחשי מי הגברת הראשונה של…‬
‫החתיכה החסרה מהפאזל לפתע נכנסת למקומה.‬
‫ואני רואה את זה.‬
‫אני רואה אותה.‬
‫מי היא באמת.‬
‫- מדינת לואיזיאנה‬ ‫תעודת נישואין -‬
‫- מדינת אלבמה, תעודת לידה‬ ‫ריילי מרי -‬
‫איך פספסתי את זה?‬
‫זו מי שהיא תמיד הייתה.‬
‫- אנתוני גרין, 30‬ ‫ניו אורלינס -‬
‫אכלתי שאריות של כריך ואני מוכן למות.‬
‫כמעט סיימת?‬
‫אני עובד על מערך שיעור לשבוע הבא.‬
‫מערך שיעור? זו כיתה ג', מה השיעור?‬
‫חרוז מתחרז עם תפוז וחפוז?‬
‫זה מה שלמדת בכיתה ג'?‬
‫והמשכת למכללת יוקרה?‬
‫ובכן…‬ ‫-אסיים בקרוב.‬
‫- מבוקשת‬ ‫וורן, ג'ורג'יה -‬
‫הפנים היפות האלו.‬
‫היא נראית אותו הדבר כי היא אותו הדבר.‬
‫אני זו שהשתנתה.‬
‫עכשיו אלו הפנים שלי שאני לא מזהה.‬
‫- קבעתי לך טיפול פסיכולוגי ליום שני -‬
‫- אוהב אותך, דובונית -‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫שאלך?‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫גם אני.‬
‫הייתי חייבת לעזוב.‬
‫לא יכולתי להיות לידה.‬
‫אימא שלך?‬
‫מה קרה?‬
‫זה רע.‬
‫זה כל כך רע, מרקוס. אני לא יודעת מה לעשות.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫כל המשפחה שלי שבורה.‬
‫אני שבורה.‬ ‫-היי.‬
‫גם אני שבור.‬
‫אתה לא מבין.‬
‫אני לא יודע הרבה.‬
‫אני לא יודע כלום, אבל…‬
‫יש בינינו משהו הגיוני.‬
‫לא אוותר על זה.‬
‫תוכל להישאר הלילה?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫בואי.‬
‫ג'ורג'יה.‬
‫תפתחי את הדלת.‬
‫תפתחי את הדלת, ג'ורג'יה!‬
‫ג'ורג'יה!‬
‫את חושבת שתוכלי לעשות לי את זה?‬ ‫אהרוג אותך, ג'ורג'יה מילר.‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫אם אתם או מכר שלכם‬ ‫נאבקים במחשבות על פגיעה עצמית,‬
‫לרשותכם מידע ומשאבים‬
‫באתר ‬‫www.wannatalkaboutit.com‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬