PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Láska.
Všichni si myslí, že láska je krásná.
To jsou povídačky.
Já vím pravdu. Viděla jsem, co láska udělala s mými rodiči.
Jeden bez druhýho nedokážou být úplně šťastní. Ne rozdělení.
Láska je parazitická, bolestivá a nepohodlná.
Já lásce nevěřím.
OMLOUVÁM SE.
PROSÍM, ODPOVĚZ.
Štve mě, co s lidmi dělá.
PROSÍM, ŘEKNI, JESTLI JSI V POŘÁDKU.
Ahoj.
Už něco víš?
Když jsem naposledy mluvila s Ellen, měl jít na CT.
Bude v pořádku.
To nevíš.
Probereme to?
Co?
Tebe a tátu, nebo to, že měl Marcus nehodu na motorce?
Cokoli z toho.
Oboje.
Chci se trochu vyspat.
Dobře. To beru.
Mám tě ráda.
Láska.
Jednou nahoře, jednou dole. Jednou snadná, jindy těžká.
Je to zasr…
Něco nového?
Je v pořádku. Už je doma.
Má otřes mozku, nějaký odřeniny. Mohlo to být o dost horší.
- Vrať se do postele. - Nemůžu. Musím do práce.
- Tak přijdeš pozdě. - Ne.
Co?
Musím se převléct.
Jasně. Promiň, já zapomněl, jak to chodí.
V téhle fázi mi přestaneš brát mobil
a osm měsíců se mnou nepromluvíš.
Udělám snídani.
No tak, Marty.
HOTOVO?
Neboj, Georgio.
Nepanikař. To zvládneš.
Není důvod k panice.
Bobe, prvního v měsíci je strašně subjektivní věc.
Ahoj, Zione.
Panebože. Ginny!
No teda! Ty jsi ale vyrostla.
Kam jste zmizely? A v noci. Volali jsme poldy a všude vás hledali.
Mrzí mě to.
Tak tebe to mrzí? Víc mi neřekneš?
Mrzí tě to.
Jo. Chtěl jsi ji nechat svým rodičům.
- Přišli bychom o ni. - Tak jsi zdrhla?
Sakra, jsem její táta! Její táta.
Byla to chyba.
Při odbočování jel moc rychle a sklouzl z cesty.
Teď má otřes mozku.
Panebože, to zní fakt děsivě.
Já ho měla na lyžích a byla to fakt hrůza. Ztratil vědomí? Zvracel?
Jestli pořádně metal kotrmelce? Jo, užil si to se vším všudy.
Bude v pořádku, že jo?
Měl by být, ale může to trvat i pár měsíců.
Taková blbost. Proč na ní jezdil?
Nemá řidičák a ani to ještě neumí.
Mohl se zabít. Co ho to jen posedlo?
Asi toxická maskulinita.
- Proč myslíš? - Nevím.
- Tak jo. - Ahoj.
Pojď sem.
Ahoj, holky.
Říkáme si MANG.
Ne.
Jak to zvládáš?
Byla to hrůza. Fakt děsivý.
Táta brečel. To jsem u Clinta ještě neviděla.
Je mi líto, co se stalo.
Díky, že jsi tady.
Miluju tě.
- Tohle je nejnovější. - Dobře, a jaký to má dopad?
- Tohle je už z podzimu. - Dobré ráno. Pardon, jdu pozdě.
Tady.
- Tak hurá do práce. - Georgio, cítíš se dobře?
- Jo, je mi skvěle. - Určitě?
Vypadáš trochu… unaveně.
- Diplomaticky řečeno. Vypadáš hrozně. - Díky. Šla jsem pozdě spát.
Ellenin syn měl nehodu. Byla to dlouhá noc.
Bože. Je v pořádku? Nestalo se mu nic?
Jo, dobrý. Je v pohodě.
Fajn. Bezva. Tohle shromáždění je poslední výstup před volbami,
takže plán je prostý.
Předneseš projev se svou hezkou tvářičkou, dodáš tomu úsměv, kouzlo a zápal
a snad to postačí k tomu, aby dobro porazilo zrzavýho démona.
Bezva. Díky, Nicku.
Georgio.
K té benefici…
Jo?
Mrzí mě to.
Mě taky.
Jsme v pohodě?
Jo, no jasně.
PRACUJU, HODÍŠ MĚ V 6 DOMŮ?
Ctihodnosti, pan Drexel byl zcela zdráv,
ale oměj může způsobit téměř okamžité selhání srdce.
To doma mít nechcete, ale jeho vdova ho na balkóně má.
Ta samá vdova, která měla případně zdědit Kennyho jmění.
Během pitvy ten jed netestovali, protože nepředpokládali cizí zavinění.
A podle vás ten jed může ještě v těle být
a chcete ho exhumovat a otestovat?
Ano.
Rodina s tím souhlasí?
Ano.
Jestli chápu, momentálně napadáte závěť.
Můžete mě ujistit, že to není motivace?
Já se s Georgiou Millerovou setkal a věřím, že je nebezpečná.
Dobře.
Povoluji exhumovat tělo Kennyho Drexela k další toxikologii.
Pozor! Už jdu!
Austine?
Kde jsi?
Já si tě najdu.
Mám tě!
Dobře, teď se schovávám já.
Ne, zase já.
Tak se to ale nehraje.
No dobře.
Raz, dva, tři,
čtyři, pět, šest…
…osmnáct, devatenáct, dvacet.
Tak pozor! Už jdu!
Austine! Kde jsi, kamaráde?
Mám tě!
A prosím tě, na všechny stoly prostři příbory, než odejdeš.
Jé, koukni, Sing Sing!
Muzikál, kde jsou za mřížema samí běloši.
Naprostá fikce.
Jo. A nevíš, kde jsou propisky?
Nevím, kam všechny zmizely.
Mám pocit, že jsem je právě doplnil.
Přijdu si jako v nezáživné epizodě Zóny soumraku.
Co je s tebou?
Nic.
Nic. Dobře.
Chceš si o tom nic promluvit?
Mám někoho ráda a neměla bych.
Nenosí ten někdo náhodou skejťácký trička?
Jak víš…
Nejsem slepej.
Je to hrozně složitý.
Všichni by se naštvali a oba jsme dost zmatení.
Byla by to prostě katastrofa. Ale nevím.
Myšlenka na to, že už ho neuvidím, mě ničila.
Tak?
- Tak… - Tak mi poraď!
Vždycky se tváříš jako nějakej mistr Yoda.
Dobře.
Takže, každej je součtem vlivů ze svýho okolí,
život je skutečný díky tvým prožitkům
a láska je smrt povinnosti.
Ale tou poslední se řídit nesmíš, protože ta je z Hry o trůny.
Přestaň můj problém banalizovat. Je to složitý.
Ne, není.
Co to povídáš?
Viděl jsem, jak se na sebe díváte.
Je to naopak velmi prostý.
Moje opravdová rada zní:
Buď brutálně upřímná.
Nebo…
se přestěhuju do Guatemaly.
Dobrej plán B.
Běž si pro věci. Jedeme.
- Ahoj. - Ahoj.
Víš, jak vždycky, když v Na zdraví dorazí Norm,
Sam mu hned nalévá pivo?
Jasně, a v téhle hře jsem Sam?
Chceš být radši Diane?
Diane seriál opustila, takže ne.
Mluvila s tebou Ginny?
Ne, vůbec.
Jsi v pořádku?
Nevypadáš nejlíp.
- Díky, Joe. - Jakože když to tak srovnám.
V porovnání s tím, jak vypadáš obvykle, což je…
Jasně.
- Úžasně. Nádherně. - Pokračuj, jo.
Můžeme.
Ne, prosím, to je… Ne.
To je Chateau Bouclier, ročník 2017.
A bylo výborný, Same.
Spodní šuplík. Jen abys věděl.
Děkuju. A hodně štěstí.
Nemusíme jezdit domů.
Můžeme odjet pryč a začít novej život.
Jsi dobrej učeň.
- Ví Paul o Zionovi? - Ví Hunter o Marcusovi?
Máš ho ráda.
Je to můj kamarád a měl nehodu.
- Snad víš, co děláš. - Ty doufám taky.
No jasně! Všechno jde přesně podle mýho plánu.
Nechci, aby ses spálila, mami.
Nezkaz náš život tady kvůli románku s tátou.
- Týká se to i mě. - Já vím. Neboj se.
Byl to jen chvilkovej úlet.
Teď mám všechno pod kontrolou.
Ahoj!
Říkal jsem si, že bychom zanesli Bakerovým večeři jako rodina.
Jako rodina.
Převléknu se.
Beze mě nechoďte, jo? Dvě minuty.
Jen dvě minuty.
Co to děláš?
Vím, čím jsme spolu prošli a že včerejší noci lituješ.
Ale už nejsme děti. Tohle může fungovat.
Mám přítele!
Co?
Vezmi to víno.
Jak bylo v práci?
Nesnáším tyhle oprátky.
Nemusel jsi brát tu práci u táty.
Musel. A ty to víš.
Nebuď protivnej.
Pojď ke mně.
Někdo tu už musí do postele.
Tak pojď, ospalče.
On vaří.
Vypadá, jak vypadá, a vaří. Život je fakt fér.
Mumláš si o tom, jakej je ten chlap fešák?
Panebože. To neuhodneš.
Co?
Sophii vzali na Newyorskou univerzitu.
Není to super?
Můžu tam za ní jezdit. Budeme jako pár Newyorčanek.
- Co je? - Nic.
Vidíš? Taky umím vařit.
Jak se máš? Nevypadáš dobře.
Je vážně úžasný, jak upřímní ke mně dneska všichni jsou.
Vypadáš vystresovaně.
Je za tím jen Zion, nebo i něco jiného?
Tak jo, pojďte si pro jídlo!
Pojď sem.
Mám jít pro Marcuse?
- Odpočívá. - Dobře.
Domácí kuchyně v těžkých dnech pomáhá.
Ginnyin táto, jak dlouho budete ve městě?
Já už tu zůstanu.
Bomba.
Georgio, co v práci?
Bude Paul dál dělat starostu?
Doufejme.
Paul volal, jestli je Marcus v pořádku. To je od něj milé, že?
Hodně na druhé myslí.
Dal mi kontakt na neurologa z nemocnice v Massachusetts.
Tomu říkám starosta.
Cynthia se může starat, jak chce. Já chci starostu, co opravdu koná.
Jo, vsadím se, že on je fakt výkonnej.
Clint se ptá, co se děje s Maxine, což je podle mě dobrá otázka.
Co je? Zione, to je ale banda přízemních měšťáků, co?
Tak to ne, jsem tu novej. Do toho mě netahej.
Clinte, jsi inspirativní.
Chodí s Paulem, nebo s tímhle?
Ginny, jak se má Hunter?
No…
skvěle.
Omluvte mě. Musím na záchod.
Marcusi.
Ahoj.
Jen hledám záchod.
Nesu mu úkoly. Jeho máma říkala, že můžu nahoru.
Líbí se ti?
Cože? Ne.
Nebude pro tebe dobrej.
Jen ti ublíží. Má v hlavě zmatek.
Je to fakt sobec. Prostě…
Je to fakt pitomec.
A asi…
se mu taky líbíš.
Padmo?
Necháš si to pro sebe?
Pomůžu ti s tím.
Zvládám.
Jsi přehnaně hrdá, broskvičko.
Já už nejsem chudej umělec. Můžu pomoct.
Cos myslel tím, že už zůstaneš?
Takže si o tom konečně promluvíme? Bezva.
Pamatuješ si Raquelle?
Na to jsem se těšila, na pokec o tvých bývalkách.
Chtěla se usadit.
A tys nechtěl.
Pleteš se, já chtěl.
Jen ne s ní.
Znám tě. Nebudeš nosit kapsáče, chodit na fotbal a jíst mraženej hrášek.
To fakt ne. To zní hrozně.
Ale je mi 33. Mám slušný pracovní portfolio.
Můžu prodávat odkudkoli. Píšu knihu.
Takovýhle místa nenávidíš!
Mám byt v Bostonu.
Hele, chci tebe.
Vždycky to tak bylo.
A ty mě taky miluješ.
Vím, jak to s námi bylo, ale prošel jsem svět od Everestu po Bombaj
a doma se cítím jen u tebe.
Tady.
Tohle je můj domov.
Můžu domů?
- Je to zlé. - To se mi nelíbí.
- Jaký je plán? - Máme propad. Lidi ji poslouchají.
- Má základnu. - Jo, ale myslím, že máme rezervy.
Jen musíme zabrat.
- Dobré ráno. - Cynthia Fullerová.
Starosta, který se stará.
Je to matka.
Stará se. Nikdo se nestará víc než ona.
- Co se děje? - Moc zábavná hra.
Ale Paul Randolph…
koná.
Hráli jsme defenzivu. Je čas na útok.
Já vím, žádné podlosti, nekopat je do koulí,
bla bla, Michelle Obama.
Ale co takhle jet pozitivní kampaň?
Uděláme z projevu místo okamžitých změn.
Zorganizujeme lidi. Umožníme jim přihlašovat se k pomoci po městě.
Číst knížky dětem v knihovně. Darovat oblečení.
- Cokoli má okamžitý dopad. - Sázet stromy.
Malovat ploty.
- Postavíme rampu pro vozíčkáře. - Usmějeme se na fotky.
Slyšel jsi své voliče a plníš své sliby.
Ukážeme, že tenhle starosta se nejen stará, ale taky koná.
To se mi líbí. Hodně.
- Do toho. - Jasně.
Dobře.
- Skvělá práce. - Díky.
Zmínil se Zion, jak dlouho bude ve městě?
Nikdy nezůstane dlouho.
Super.
Tvá máma mě pustila.
Ahoj, má krásná Newyorčanko.
Našla jsem bus z Bostonu do New Yorku
jen za osm babek.
Levnější než latte.
Děje se něco?
Max…
Víš, často si připadám sama…
nebo mám pocit, že mě kámoši neznají.
Možná před nimi jen neumím být sama sebou, ale…
s tebou si připadám jako na prázdninách.
Na prázdninách?
Nejsem Florida. Jsem člověk.
Ty se se mnou rozcházíš?
Jo.
Panebože. Já… Nemyslela jsem to vážně, ale…
Rozcházíš se se mnou?
Je to fakt těžký.
Nechci ti ublížit.
A neudělalas nic špatnýho. Jako přítelkyně jsi úžasná.
Já jen ne…
Nevěřím, že to bude fungovat, až odejdu na vysokou.
Je teprve listopad.
Ty mě nemiluješ?
Prostě asi necítím to…
co by snad člověk měl cítit…
když si je jistej.
Obejmeme se?
Jo.
- Už půjdu. - Jo.
Cože?
Musí to být?
Přes objektiv mi svět dává smysl.
Jo? A co v něm teď vidíš?
Že jsi naštvaná.
Prosila jsem tě, abys s mámou nespal.
Je šťastná, tati. Šťastnější než kdy dřív.
A to já respektuju.
Tak to by sis s ní nepohrával.
- Není to tak jednoduchý. - Ale je.
- Proč ji nemůžeš nechat být? - Nemůžeš si vybrat, koho miluješ.
Ten tvůj človíček je tvůj a neutečeš před tím.
Tak to s mámou máme.
Chci, abychom byli rodina. Opravdová.
Co na tu knihu říkáš?
- Dobrá. - Už jsi to rozluštila?
Knob Hill 47.
To je adresa bytu v Bostonu.
Chci, abychom tam spolu žili.
- Fakticky? - No jasně.
Ale copak máma souhlasila?
- A co Paul? - Promluví s ním.
Mrzí mě, že nám to s mámou tak trvalo.
Jo, oba jste pitomové, takže…
ABBY SOS. U MAX DOMA.
Nechápu to. Myslela jsem, že mě miluje.
Ach jo, taky to nechápu.
Je prostě nevyzrálá, jasný?
Neví, o co přichází. Nejste na stejný úrovni.
Ale já ji chci na svý úrovni.
Moje úroveň je bez ní osamělá. A úrovně můžu měnit, ne?
- Jakou úroveň chce ona? - Kašli na ni.
Jo, je děsná.
- Hezky. - Víte co?
Už jsem na ni zapomněla. Sophie?
Ta trapka, co dává na sítě fotky, který žadoní o pozornost?
Ty její fotky! Bože, byla tak sexy!
Nikoho takovýho už si nikdy nenajdu.
Je to tím? Nejsem pro ni dost sexy?
Cože? To těžko. Vidělas svoje lícní kosti?
Max, neměla bys být smutná. Měla bys být naštvaná.
To je zdravější.
- Fakt? - Naštvaná.
Do hajzlu s ní! Kdo si myslí, že je? Dost už. Pro mě je mrtvá.
Mrtvá. Pod drnem.
- Na dně oceánu. - Rybí žrádlo.
Jo! Rybí žrádlo!
Naštvaná!
- Jo. - Víš, co ti okamžitě zvedne náladu?
- Smrt? - Ne.
Oreo. Norah, podej Orea.
Ach jo.
To bude dobrý.
Mám pocit, že mám místo srdce…
jen obří díru.
A nemůžu na ni přestat myslet a říkám si,
jestli ona myslí na mě.
Prostě se na mě vybodla.
Vycouvala. Takhle jsem si lásku nepředstavovala.
Fakt? Přijď někdy k nám. Pochopíš, proč jsem nikdy neměla kluka.
- Zatraceně. - Tak jo.
Podívej, láska není vždycky takováhle.
A když tě miluje ta pravá osoba, cítíš to.
Vidíš?
Tohle je láska.
Tohle.
Musím na záchod.
Všechno bude dobrý.
Co tady děláš?
Tak to je tvůj pokoj?
Jak se cítíš?
No…
Moc se ti omlouvám.
Strašně moc se omlouvám. Já…
Vím, že ignoruješ moje zprávy.
Vím, že je to celý moje vina.
Řekla jsem všechny ty hnusárny a…
Kvůli mně ses vyboural. Asi mě nenávidíš.
Neignoroval jsem tě.
Od té nehody jsem mobil neviděl. Asi leží někde u silnice.
Klid.
Nemůžeme.
Nazdárek.
Co se tu děje?
Max se snaží zavolat Sophii.
Asi by ses nám tam hodila.
Abby…
Dost, ne. Nepotřebuju vědět, co to bylo, jasný?
Naše kámoška se teď hroutí a cítí se neuvěřitelně zrazená
a jediný, co by to mohlo ještě zhoršit, je zjištění, že její nová super kámoška,
ke které je úžasně milá a které je oporou,
to za jejími zády táhne s jejím bratrem.
- Musím jí to říct. - Ne. Nemusíš.
Fakt ne.
A pokud řekneš, jsi špatná kámoška.
Zamysli se nad tím.
Rozvod našich mi stačí.
Nemůžu přijít ještě o MANG a přesně to by se stalo.
Zničila bys nás.
Moc mě to mrzí a vážím si času, co jsme byly spolu.
Fakt jo. A nemám ti nic za zlý.
Jen chci vědět proč.
Mělas jí v tom zabránit!
Kousla mě!
Proč mě nemiluješ?
Co jsem provedla?
A jak jsi předevčírem psala, že ti na mně vždycky bude záležet,
to byly pěkný kecy!
- Polož to. - Myslíš, že jsi lepší.
Ale to je blbost, protože jsi rybí žrádlo!
- Ne! Pusť! - Dobrý? Ulevilo se ti?
- Trochu. - Bože.
Jo, přišlo to. Děkuju, Marty.
Jsem tvá dlužnice. I kluků.
Ty jsi fakt pěkně zvrácená, víš to?
Jo, vím.
DARUJTE DĚTSKÉ KNIHY
DARUJTE POTRAVINY
Váš starosta slyší, co vás trápí.
Jsou to starosti velké, malé, soukromé i veřejné a žádná není podřadná.
A proto se místo dnešního předvolebního shromáždění rozhodl konat.
Buďme upřímní. Je snadné se starat. Všichni se o město staráme, jistě.
Je mnohem těžší konat.
Volte Paula Randolpha, starostu, který koná!
Správně!
- Dobře. To vypadá dobře. - Děkuju.
Jak to jde? Skvělá práce.
Tak jo, kdo chce mazlíčka z útulku?
Jasone, vidím vás.
Vím, že vaše děti chtějí psa. No tak.
Pojďte sem.
Tohle zabere.
Zajdu do útulku.
Já přidám recyklaci.
Dobrý.
Hezky vám to tu jde.
To je teda něco.
Louise, pomůžeš Barneymu?
Pojďte za mnou.
Co je?
Dneska jsem viděla jeden dokument.
Víš, že tučňáci neumí létat?
Já to nevěděla.
V jejich prostředí je nic létat nenutilo,
tak se to prostě nikdy nenaučili.
- Kosatky je žerou. - Přesně tak.
Všechno, co je ohrožuje, žije v oceánu, tak se naučili plavat.
Tohle nefunguje, Zione.
Znovu to nedělej. Jsem její otec.
Nemůžeš zmizet. Dceru jsem neviděl skoro rok.
- Tak to nejde. - Já vím.
Já vím. Nezmizím.
Zlobíš se,
ale miluješ mě.
A chci, aby to tak zůstalo.
Ale to nepůjde, když ve mně uvidíš vězení, a ne člověka.
Chci, abys získal všechno, co chceš.
Což nejde, když pro tebe budu přítěž.
Jsme jako tučňáci.
Neumíme létat,
ale třeba se naučíme plavat.
Viděl jsi, jak lidi reagovali?
- Byl jsi úžasnej. - Bylo to fajn, ale jen tvou zásluhou.
- Možná fakt vyhrajeme. - Já vím.
Tohle jsem čekal.
Zion chce zůstat a zkusit to znovu.
Moc mě to mrzí.
To je fakt neuvěřitelný.
Spala jsem s ním.
Tak už se ti ulevilo?
Myslíš, že jsem nevěděl, že se s ním vyspíš?
Promiň.
Ne. Tohle nedělej.
Nerozcházej se se mnou kvůli tomu,
žes měla slabou chvilku a podlehla nedořešeným pocitům.
Tohle se tu teď děje, ne?
Neříkej mi, že jsi tak krátkozraká,
že to nevidíš.
- Hodně jsem s ním zažila. - Jo! To je všechno!
Zion je tvá minulost. Ne tvá budoucnost.
Nebudeme si na nic hrát.
Jsme stejní, ty a já. Má to i své minusy, ale jsme z jednoho těsta.
Vím to od chvíle, kdy jsi předvedla ten kousek s bio obědy.
Moc.
Tehdy ses cítila mocná.
To je to, co my dva potřebujeme.
My ji potřebujeme.
Oba chceme něco dokázat a taky to sakra dokážeme.
A spolu můžeme být nezastavitelní. Zion tuhle tvou tvář nevidí.
Takže teď si musíš vybrat.
Koupil jsem ho hned po našem prvním rande,
protože mi bylo jasný, že žena jako ty se objeví jednou za život.
Georgio Millerová, já tě znám.
Vím, jak jsi nenasytná.
Vím, že tě to sžírá a nedá ti to v noci spát,
a on tohle neví.
Co od života chceš?
Když zavřeš oči a představíš si to, co vidíš?
Co doopravdy chceš?
Co to má být?
Odjíždím.
Odjíždíš.
A to po tom všem, po tom tvým proslovu?
To byly jen kecy?
Ne, vřítil ses sem jako tornádo a teď prostě odejdeš?
Tak to je bomba.
- Já odejít nechci. - Jedno mi řekni…
Ty to chceš.
Jak víš, co chci?
Znám tě líp než kdokoli jinej. Viděl jsem tě na té akci.
Chceš tady to všechno,
ne mě.
A já chci, abys získala všechno, co chceš.
Tati! Ahoj!
Ahoj.
Tady pracuju.
Super, že? Z farmy přímo na stůl.
Jo.
Jo, je to super.
Poslyš, musíme si promluvit.
Můžeš si vzít pauzu?
Odjíždíš.
Ty a máma. Už zase.
Mám tě hrozně rád.
- Proč? Co se stalo? - Mělas pravdu.
Máš tady život. Nemůžu do něj vletět a zpřeházet ti ho.
Řekla jsem, abys to neudělal mámě.
Já tě tady chci. Co se stalo?
Nebudu daleko. Mou novou adresu máš.
Budeme se pravidelně vídat.
Tentokrát to mělo být jiný.
A já tomu věřila.
To jsem neměla dovolit. Jsem tak blbá.
Já tě chápu.
Mrzí mě to, medvídku. Vážně.
Co máma provedla?
Tohle není ničí vina. Mámu neobviňuj.
Jsem na tebe pyšnej, na to, jaká teď jsi.
Zajímavej příchod.
To mám od kámoše.
Ahoj.
Táta odjel.
- To mě mrzí. - Asi tě taky miluju.
Cože?
Snažila jsem se s tím bojovat, samozřejmě,
ale často na tebe myslím. Častěji, než bych měla.
A taky miluju Huntera, tak jsem zmatená,
ale pořád myslím na tebe.
Nechci před tím utíkat jako mí rodiče.
Miluju tě.
Takže…
Teď jsem toho dost řekla,
ale nelituju, protože láska se nedá popírat.
Takže…
Vlastně toho lituju.
Beru to zpátky.
Já… Umírám?
Já…
Počkej. Neříkáš to jen proto, že máš problém s tátou?
- Někdy je těžký mít tě ráda. - City jsou náročný.
Tohle asi na otřes mozku dobrý nebude.
Promiň.
Je mi to fuk.
Prostě…
Moc rád na tebe koukám.
Jo.
Tentokrát jsem nebyl panic. Navíc jsem trochu googlil.
Počkej. Cože?
- Nic úchylnýho, jen průzkum. - To nemyslím.
Ty jsi byl panic, když jsme…
- Jo. - Proč jsi mi to neřekl?
Chtěl jsem ti připadat cool.
Koupila bych balónky.
Poslyš…
Víš, že mi loni umřel kámoš.
Několik měsíců po tom jsem…
na tom byl fakt zle.
Třeba jsem se ve škole s někým bavil,
ale měl jsem chuť na něj zařvat:
„Potřebuju pomoc, nevidíš?“
Ale neudělal jsem to.
A myslel jsem na smrt.
Často.
„Fajn, aspoň to je možnost.“
Bylo to fakt…
temný období.
A…
děsil jsem sám sebe.
Vím o tom zapalovači.
Nemusíme o tom mluvit,
ale můžeme.
Jestli se ti taky chce řvát.
Občas…
mám takovej divnej pocit.
A ten jako by mi měl vytrysknout z očí a zubů.
A to pálení…
ho soustředí.
Je to úleva.
A pak je mi líp.
Dobře.
Ale možná…
bys to měla s někým probrat.
Já chodil na terapii.
Bral jsem léky.
Pomohlo mi to.
Jo.
Asi mi to připadalo v pořádku, když o tom nikdo nevěděl.
Pojď sem.
Co bude teď?
Nemám tušení.
Miluju tě.
HUNTER MUSÍME SI PROMLUVIT.
Austine?
Co sakra děláš v mým pokoji?
Není ti nic?
Austine? Co se děje?
HESLO
Jako by někdo věděl, že přijdete.
Jo.
11. DUBNA 1968 – 22. ČERVNA 2020
ZÁZNAM O ŠEKU NENALEZEN
Psala ti jménem tvýho táty a tvoje odpovědi neposílala?
To je hnusný.
Možná se staví mezi mě a Ziona, ale tobě Gila nevezme.
Pojď, pošleme mu je.
Je příšerné, jak na mě všichni v téhle vile kašlou.
Max, udělej si úkoly!
Pořád truchlím.
Vypni to!
Marcusi, mám tvůj mobil!
GINNY ODPOVĚZ PROSÍM.
Ginny?
BOJÍM SE O TEBE.
Překlad titulků: Růžena Svobodová