‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Iubirea.
‎Toți cred că iubirea e foarte frumoasă.
‎Un adevărat basm.
‎Eu știu mai bine.
‎Am văzut ce le-a făcut părinților mei.
‎Nu-i lasă să fie fericiți fără celălalt.
‎Nu-i lasă să se despartă.
‎Iubirea e un parazit, ‎e dureroasă și incomodă.
‎N-am încredere în ea.
‎ÎMI PARE RĂU, TE ROG, RĂSPUNDE
‎Nu-mi place ce ne face.
‎TE ROG, SPUNE-MI CĂ EȘTI BINE
‎Bună!
‎Ai aflat ceva?
‎Când am vorbit cu Ellen, ‎era dus la tomografie.
‎O să fie bine.
‎N-ai de unde să știi.
‎Vorbim despre asta?
‎Despre ce?
‎Despre tine și tata ‎sau despre accidentul lui Marcus?
‎Despre oricare.
‎Despre amândouă.
‎Vreau doar să dorm puțin.
‎Bine. E de înțeles.
‎Te iubesc.
‎Iubirea.
‎Te ridică. Te coboară.
‎E simplă. E grea.
‎E o nenoro…
‎Vreo noutate?
‎E bine. A ajuns acasă.
‎Are o comoție, niște julituri. ‎Putea fi mult mai rău.
‎- Întoarce-te în pat. ‎- Nu pot. Mă duc la lucru.
‎Poți să întârzii.
‎Nu.
‎- Ce-i? ‎- Trebuie să mă schimb.
‎Bine. Scuze, am uitat tiparul.
‎Urmează să-mi ignori telefoanele
‎și să nu vorbești cu mine opt luni.
‎O să fac micul dejun.
‎Haide, Marty!
‎S-A REZOLVAT?
‎E în regulă, Georgia.
‎Nu intra în panică. Te descurci.
‎Nu sunt motive de panică.
‎Bob, timpul trece subiectiv ‎până la întâi ale lunii.
‎Bună, Zion.
‎Doamne! Ginny!
‎Uită-te la tine! Ce mare ești!
‎Unde ai fost? Ai plecat în toiul nopții.
‎- Am chemat poliția. Am căutat peste tot. ‎- Îmi pare rău.
‎Îți pare rău? Asta e tot ce ai de spus?
‎Îți pare rău.
‎Da. I-ai fi lăsat pe părinții tăi să o ia.
‎- Am fi pierdut-o. ‎- Așa că ai plecat?
‎La naiba, sunt tatăl ei! Sunt tatăl ei.
‎Am greșit.
‎A luat o curbă prea rapid ‎și a ieșit de pe carosabil.
‎Acum are o comoție.
‎Doamne! Ce înspăimântător!
‎Am avut o comoție odată la schi ‎și a fost groaznic.
‎A leșinat sau a vomat?
‎A făcut o piruetă și s-a întors?
‎Da, are toată gama de simptome.
‎Dar o să fie bine, nu?
‎O să-și revină, ‎dar ar putea dura câteva luni.
‎Ce tâmpenie! De ce a urcat pe motocicletă?
‎N-are permis, nu știe să meargă cu ea.
‎Putea să moară. ‎Ce l-a apucat să facă asta?
‎- E vina virilității toxice. ‎- De ce?
‎- Nu știu. ‎- Bine.
‎Bună! Vino încoace!
‎Bună, fetelor!
‎Suntem… Spune-ne MANG.
‎Nu.
‎Ce faci?
‎A fost cumplit. Înfiorător.
‎Tata a plâns. ‎Nu l-am văzut plângând niciodată.
‎Îmi pare tare rău, Max.
‎Mulțumesc că ești lângă mine. Te iubesc.
‎- Ăsta e ultimul. ‎- Și care e impactul?
‎- Păi e făcut în toamnă. ‎- 'Neața. Scuze de întârziere.
‎Așa.
‎- Bine. La treabă, nu? ‎- Georgia, te simți bine?
‎- Da. Grozav. ‎- Ești sigură?
‎Pari cam… obosită.
‎E diplomat. Arăți ca dracu'.
‎Mulțumesc. M-am culcat târziu.
‎Fiul lui Ellen a avut accident. ‎A fost o noapte lungă.
‎Doamne! E teafăr? E totul în regulă?
‎Da. E bine. E teafăr.
‎Bine. Super.
‎E ultimul nostru miting înainte de vot,
‎deci planul e simplu.
‎Ții un discurs drăguț ‎cu chipul tău drăguț.
‎Cu zâmbete, farmec, pasiune.
‎Să sperăm că e de ajuns ‎ca să învingem demonul roșcat.
‎Grozav. Mulțumesc, Nick.
‎Georgia.
‎- Apropo de aseară. ‎- Da.
‎Îmi pare rău.
‎Și mie.
‎- Totul e bine între noi, nu? ‎- Da, grozav.
‎GINNY: LUCREZ AZI, MĂ IEI LA 18?
‎Dle judecător, Kenny Drexel era sănătos,
‎dar aconitul sau omagul poate provoca ‎atac de cord aproape imediat.
‎Nu e o plantă inofensivă, ‎dar iat-o pe balconul văduvei lui.
‎Aceeași văduvă care urma ‎să moștenească averea lui Kenny.
‎Nimeni nu s-ar fi gândit s-o caute ‎la autopsie decât dacă existau suspiciuni.
‎Credeți că toxina poate fi încă prezentă
‎și vreți să-l deshumați pentru analize?
‎Da, dle.
‎Aveți permisiunea apropiaților?
‎Da.
‎Înțeleg că s-a contestat testamentul.
‎Îmi garantați ‎că nu ăsta e motivul cererii?
‎Am întâlnit-o pe Georgia Miller ‎și cred că e periculoasă.
‎Bine.
‎Aprob deshumarea cadavrului ‎pentru noi teste toxicologice.
‎Cine nu-i gata, îl iau cu lopata!
‎Austin?
‎Unde ești?
‎O să te găsesc.
‎Te-am găsit!
‎Bine, e rândul meu să mă ascund.
‎Ba e tot rândul meu.
‎Nu asta înseamnă „cu rândul”.
‎Bine.
‎Unu, doi, trei,
‎patru, cinci, șase…
‎…optsprezece, nouăsprezece, douăzeci.
‎Cine nu-i gata, îl iau cu lopata!
‎Austin! Unde ești, prietene?
‎Te-am găsit!
‎Vreau să pui tacâmuri pe toate mesele
‎înainte să pleci, te rog.
‎Ia te uită, ‎Sing Sing!
‎Un musical cu o închisoare plină de albi!
‎O operă de ficțiune.
‎Da…
‎Și mi-ai văzut pixurile?
‎Nu știu unde-mi sunt pixurile.
‎Am senzația că abia am cumpărat altele.
‎Parcă e un episod foarte banal ‎din ‎Zona crepusculară.
‎- Ce se întâmplă cu tine? ‎- Nimic.
‎Nimic. Bine.
‎Vrei să vorbim despre nimic?
‎Ce faci dacă placi pe cine nu trebuie?
‎E cineva cu skateboard și tricou?
‎De unde…
‎Haide! Văd și eu una-alta.
‎E foarte complicat. ‎Toată lumea ar fi șocată.
‎Iar el e varză, eu sunt varză, ‎ar fi un dezastru.
‎Dar nu știu…
‎Gândul că ar putea dispărea de tot ‎m-a terminat.
‎Așa că…
‎Așa că…?
‎Dă-mi un sfat!
‎Te plimbi de colo-colo ‎ca un Yoda fără haz.
‎Bine.
‎Ei bine, suntem suma ‎a ceea ce ne înconjoară.
‎Viața e reală pentru că o trăiești,
‎iar dragostea e moartea datoriei.
‎Dar pe ultima n-o poți folosi, ‎fiindcă e din ‎Urzeala tronurilor.
‎Nu minimaliza problema. ‎E o situație complicată.
‎Nu, nu e.
‎Ce vrei să spui?
‎Am văzut cum vă priviți tu și Marcus. ‎Nu-i nimic complicat acolo.
‎Dacă vrei un sfat pe bune,
‎fii brutal de sinceră.
‎Sau…
‎m-aș putea muta în Guatemala.
‎Bun plan de rezervă!
‎Piersicuță, ia-ți geanta. Să mergem!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Știi că în ‎Cheers, ‎de câte ori intră Norm,
‎Sam începe să-i toarne o bere?
‎Și eu sunt Sam în acest joc simpatic?
‎Ai prefera să fii Diane?
‎Diane a părăsit serialul, deci nu.
‎Ginny ți-a zis ceva?
‎Nu, nimic.
‎Ești bine?
‎Nu arăți prea bine.
‎- Mersi, Joe! ‎- Nu, adică prin comparație.
‎Față de cum arăți înto… de obicei, ‎și anume…
‎Sigur.
‎- …super. Frumos. ‎- Mai zi. Serios.
‎Sunt gata.
‎Nu, te rog! E… Nu.
‎E un Chateau Bouclier din 2017.
‎Și a fost delicios, Sam.
‎Sertarul de jos al biroului. Ca să știi.
‎Mulțumesc. Și noroc!
‎Nu-i neapărat să mergem acasă. ‎Am putea pleca și începe o nouă viață.
‎Te-am învățat bine.
‎- Paul știe de Zion? ‎- Hunter știe de Marcus?
‎Îl placi.
‎E prietenul meu și a pățit ceva.
‎- Sper că știi ce faci. ‎- Sper că tu știi.
‎O, da! Da, făcea parte din planul meu.
‎Nu vreau să suferi, mamă.
‎Nu ne distruge viața ‎pentru ceva temporar cu tata.
‎- Mă afectează și pe mine. ‎- Știu! Nu-ți face griji.
‎A fost o scăpare de moment.
‎Acum am totul sub control.
‎Bună!
‎Mă gândeam ‎să le ducem cina vecinilor, în familie.
‎În familie.
‎Merg să mă schimb, nu plecați fără mine.
‎Da? Doar două minute.
‎Doar două minute.
‎Ce faci?
‎Știu ce trecut avem ‎și știu că regreți ce a fost aseară.
‎Dar nu mai suntem copii, da? ‎Ar putea funcționa.
‎Mă văd cu cineva!
‎Ce?
‎Ia vinul.
‎- Cum a fost la lucru? ‎- Urăsc chestiile astea.
‎Nu trebuia să accepți slujba la tatăl tău.
‎Ba trebuia. Și știi asta.
‎Nu te răsti la mine!
‎Vino încoace!
‎Cineva trebuie să se culce.
‎Hai, somnoroaso!
‎Gătește.
‎Arată așa și gătește. Viața e dreaptă.
‎Mormăi pentru tine ‎ce bine arată tipul care gătește?
‎Doamne! Ghicește!
‎Ce?
‎Sophie tocmai a aflat ‎că a fost acceptată la NYU.
‎Nu e minunat?
‎O pot vizita în weekenduri. ‎Vom fi un cuplu newyorkez șic.
‎- Ce e? ‎- Nimic.
‎Vezi? Pot găti și eu.
‎Ce faci? Nu arăți grozav.
‎Ador ce sinceră e toată lumea cu mine azi.
‎Pari stresată.
‎Doar din cauza lui Zion sau mai e ceva?
‎Gata, luați câte o farfurie!
‎Vino încoace!
‎Îl chem pe Marcus?
‎- Se odihnește. ‎- Bine.
‎Mâncarea de casă e bună într-o zi grea.
‎Deci, tatăl lui Ginny, ‎cât timp stai în oraș?
‎Am venit să rămân.
‎Interesant.
‎Georgia, cum e la serviciu?
‎Paul va reuși să rămână primar?
‎Să sperăm!
‎A sunat să vadă dacă Marcus e bine. ‎Nu e un gest atent?
‎E un om foarte atent.
‎Mi-a zis de un neurolog la Mass General.
‎Ăsta da, primar.
‎Cynthiei n-are decât să-i pese,
‎eu vreau un primar care acționează.
‎Da, pariez că acționează.
‎Clint vrea să știe ce are Maxine ‎și e o întrebare bună.
‎Ce? Zion, niște bățoși de suburbii, nu?
‎Nu, sunt nou aici. Ești pe cont propriu.
‎Clint, mi-ai dat o idee.
‎E cu Paul sau cu tipul ăsta?
‎Ginny, ce mai face Hunter?
‎Face…
‎foarte bine.
‎Mă scuzați. Trebuie să merg la baie.
‎Marcus.
‎Bună!
‎Căutam baia.
‎I-am adus temele. ‎Mama lui mi-a zis să urc.
‎Îl placi?
‎Ce? Nu.
‎N-o să fie bun cu tine.
‎O să-ți facă doar rău. E defect.
‎E foarte egoist. E doar…
‎E un prost.
‎Și…
‎te place și el.
‎Padma?
‎Te rog, nu zice nimănui.
‎Pot ajuta cu ele.
‎Mă descurc.
‎Ești prea mândră, piersicuță.
‎Nu mai sunt un artist sărac. Pot ajuta.
‎Cum adică ai venit să rămâi?
‎Deci avem în sfârșit discuția asta? Bine.
‎O știi pe Raquelle?
‎Da, speram să discutăm ‎despre fostele tale iubite.
‎Voia să se așeze la casa ei.
‎Și tu n-ai vrut.
‎Ba am vrut.
‎Dar nu cu ea.
‎Te cunosc. Nu vrei pantaloni de doc, ‎meciuri de fotbal și mazăre congelată.
‎Nici vorbă! Sună îngrozitor.
‎Dar am 33 de ani. ‎Am un portofoliu respectabil.
‎Pot vinde de oriunde. Scriu o carte.
‎- Detești asemenea locuri! ‎- Am luat un apartament în Boston.
‎Ascultă, tu ești.
‎Întotdeauna o să fii tu.
‎Știu că și tu mă iubești.
‎Știu ce trecut avem, ‎dar am fost de pe Everest până-n Mumbai
‎și numai cu tine mă simt acasă.
‎Aici.
‎Asta e casa mea.
‎Pot să vin acasă?
‎- Ne face praf. ‎- Nu-mi place.
‎- Care-i planul? ‎- Cifrele s-au prăbușit.
‎Oamenii o plac. Are fani.
‎Știu, dar noi stăm pe loc.
‎Trebuie să avansăm.
‎- Bună dimineața. ‎- Cynthia Fuller.
‎Un primar căruia îi pasă.
‎Ea e mamă.
‎Îi pasă. ‎Nimănui nu-i pasă mai mult decât ei.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Jucăm roluri?
‎Dar Paul Randolph…
‎acționează.
‎Am jucat defensiv. ‎E timpul să trecem la ofensivă.
‎Știu, nu ne coborâm, nu le dăm la boașe,
‎bla-bla, Michelle Obama.
‎Dar dacă ne axăm pe pozitiv?
‎Facem din miting ‎un loc al schimbării imediate.
‎Organizăm lumea.
‎Facem tabele de voluntariat în tot orașul.
‎Citit copiilor la bibliotecă, donat haine.
‎Lucruri cu impact imediat.
‎Plantat copaci. Vopsit garduri.
‎- Construit rampe pentru cei cu handicap. ‎- Zâmbit frumos la poză.
‎Ți-ai auzit alegătorii ‎și îți respecți promisiunile.
‎O să le arătăm că au un primar ‎căruia nu doar îi pasă, ci face.
‎Îmi place. Mult. Să facem așa!
‎- Mă ocup. ‎- Bine.
‎- Bravo! ‎- Mulțumesc.
‎Zion a zis cât timp rămâne în oraș?
‎Nu stă mult niciodată.
‎Bine.
‎- Bună! Mi-a deschis mama ta. ‎- Bună, frumoasa mea newyorkeză!
‎Ghici! Am găsit un autobuz spre New York ‎și e numai opt dolari.
‎Nici cât o cafea.
‎Ești bine?
‎Max…
‎Mare parte din timp mă simt singuratică
‎sau ca și cum prietenii mei nu mă cunosc
‎sau poate nu știu ‎să fiu eu însămi cu ei, dar…
‎Cu tine mă simt ‎ca într-o vacanță de la toate astea.
‎O vacanță.
‎Sunt un om, nu Florida Keys.
‎Te desparți de mine?
‎Da.
‎Doamne! Eu…
‎Am zis așa… Nu vorbeam serios, dar…
‎Te desparți de mine?
‎E foarte greu.
‎Nu vreau să te rănesc.
‎Și nu e nimic în neregulă cu tine. ‎Ești o iubită grozavă.
‎Doar că… Eu nu…
‎Nu cred că o să meargă ‎când plec la facultate.
‎E abia noiembrie.
‎Nu mă iubești?
‎Nu simt așa cum…
‎speri că o să simți când…
‎când știi cu adevărat.
‎Te pot îmbrățișa?
‎Da.
‎- O să plec. ‎- Da.
‎Ce?
‎Poți să încetezi?
‎Prin obiectiv înțeleg eu lumea.
‎Da? Și ce îți zice acum?
‎Că ești supărată.
‎Te-am implorat să nu te culci cu mama.
‎E fericită, tată. Mai fericită ca oricând.
‎- Și respect asta. ‎- Dacă ar fi așa, ai lăsa-o în pace.
‎- Nu e atât de simplu. ‎- Ba este.
‎- De ce n-o poți lăsa în pace? ‎- Fiindcă nu alegi pe cine iubești.
‎Omul tău e omul tău, e incontestabil.
‎Asta avem eu și mama ta.
‎Vreau să fim o familie adevărată.
‎Cum merge cartea?
‎- E bună. ‎- Ai descifrat codul?
‎Knob Hill numărul 47.
‎E adresa unui apartament în Boston.
‎Vreau să locuim toți împreună.
‎- Chiar faci asta? ‎- Sigur.
‎Dar… mama a fost de acord?
‎- Și cum rămâne cu Paul? ‎- O să discute cu el.
‎Îmi pare rău că ne-a luat atâta să reușim.
‎Da, sunteți doi nemernici, așa că…
‎ABBY: SOS ACASĂ LA MAX
‎Nu înțeleg. Credeam că mă iubește și ea.
‎Of, scumpo! Nu știu.
‎E doar imatură, bine?
‎Nu știe ce pierde. Nu e la nivelul tău.
‎Dar o vreau la nivelul meu.
‎Nivelul meu e singur fără ea. ‎Și pot schimba nivelul, nu?
‎- Ce nivel vrea? ‎- Max, tipa e nașpa.
‎- Da, e nașpa rău. ‎- Bine zis.
‎Știi ce? Am și uitat-o. Care Sophie?
‎E tipa aia banală ‎care postează poze provocatoare?
‎Pozele provocatoare! ‎Doamne, ce bine arăta!
‎N-o să mai ies cu nimeni atât de sexy.
‎Asta credeți? Că nu e de nasul meu?
‎Ce? Nu, nu. Nu cu pomeții tăi.
‎Max, n-ar trebui să fii tristă. ‎Ar trebui să te înfurii. E mai sănătos.
‎- Este? ‎- Să mă înfurii.
‎Dă-o dracului! Cine se crede? ‎Am uitat-o. E moartă pentru mine.
‎Moartă. Înhumată.
‎- Pe fundul oceanului. ‎- Mâncare de pești.
‎Da! Mâncare de pești!
‎Furioasă!
‎Da.
‎Știi ce o să te facă să te simți mai bine?
‎- Moartea? ‎- Nu.
‎Oreo. Norah, adu Oreo.
‎Frate!
‎E în regulă.
‎Parcă am o gaură…
‎în piept.
‎Și mă gândesc întruna la ea și mă întreb
‎dacă ea se gândește la mine.
‎Pur și simplu s-a cărat.
‎S-a cărat.
‎Nu credeam că iubirea e așa.
‎Serios? Stai un pic cu familia mea, ‎să vezi de ce n-am iubit. Fir-ar!
‎Gata, gata! Uite!
‎Max, iubirea nu e totdeauna așa.
‎Când te iubește persoana potrivită, ‎o să simți.
‎Vezi?
‎Asta e iubire.
‎Mă duc la baie.
‎O să fie bine.
‎Ce cauți aici?
‎Deci asta e camera ta?
‎Cum te simți?
‎Sunt…
‎Îmi pare tare rău.
‎Îmi pare tare, tare rău. Eu…
‎Știu că îmi ignori mesajele.
‎Știu că e numai vina mea.
‎Am zis toate răutățile alea și…
‎Din cauza mea ai pățit-o. ‎Probabil mă urăști.
‎N-am putut să-ți scriu.
‎Nu găsesc telefonul de la accident. ‎Probabil a rămas acolo.
‎Hei!
‎Nu putem.
‎Hei, băieți!
‎Ce faceți?
‎Max vrea s-o sune pe Sophie.
‎Mi-am zis să te chem.
‎Abby…
‎Nu! Nu. ‎Nu trebuie să știu ce-a fost asta. Bine?
‎Prietena noastră e distrusă ‎și se simte incredibil de trădată
‎și singurul lucru ‎care ar putea înrăutăți totul e
‎să afle că prietena ei cea mai bună,
‎cu care s-a purtat încurajator și minunat,
‎se giugiulește în secret ‎cu fratele ei geamăn.
‎- Trebuie să-i spun. ‎- Nu. Nu trebuie.
‎Chiar nu trebuie.
‎Dacă îi spui, ești o prietenă rea.
‎Gândește-te la asta.
‎Îmi ajunge divorțul alor mei.
‎Nu pot să pierd și MANG ‎și exact asta s-ar întâmpla.
‎Ne-ai distruge.
‎Îmi pare tare rău și apreciez ‎timpul petrecut împreună. Serios.
‎Și n-am resentimente. ‎Dar vreau să știu de ce.
‎Norah, am zis să n-o lași!
‎M-a mușcat!
‎De ce? De ce nu mă iubești?
‎Am făcut ceva?
‎Și mesajul de acum două zile, ‎că o să ții întotdeauna la mine,
‎sună cam fals acum!
‎Închide!
‎Te crezi mai bună decât mine. ‎Nu poți, fiindcă ești mâncare de pești!
‎- Nu! Termină! ‎- Gata? Te-ai descărcat?
‎- Un pic. ‎- Doamne!
‎Da, l-am primit. Mulțumesc, Marty.
‎Vă sunt datoare ție și băieților.
‎Ești o nenorocită bolnavă, știi?
‎Știu.
‎DONAȚI CĂRȚI AICI
‎DONAȚII ALIMENTARE
‎Primarul dv. v-a auzit îngrijorările.
‎Sunt mari, mici, personale, publice, ‎dar toate sunt importante.
‎De asta, în loc să facă miting azi, ‎a decis să treacă la fapte.
‎Să fim cinstiți! E ușor să-ți pese. ‎Tuturor ne pasă, bineînțeles.
‎E mult mai greu să acționezi.
‎Votați pentru Paul Randolph, ‎un primar care acționează!
‎Bine!
‎- Bună! Arată bine. ‎- Mulțumesc.
‎Cum merge? E fantastic.
‎Bine! Cine e gata să adopte?
‎Jason, te văd!
‎Copiii tăi vor câine, știu. Haide!
‎Vino încoace!
‎O să meargă.
‎Mă duc la adăpost.
‎Eu trec la reciclare.
‎E bine.
‎Arată minunat aici!
‎E impresionant.
‎Louise, îl poți ajuta pe Barney aici?
‎Urmează-mă aici.
‎Ce e?
‎Mă uitam la un documentar azi.
‎Știai că pinguinii nu pot zbura? ‎N-am știut.
‎Nu-i amenința nimic în mediul lor, ‎să-i facă să zboare,
‎așa că n-au învățat niciodată.
‎- Orcile mănâncă pinguini. ‎- Exact.
‎Tot ce îi sperie e în ocean, deci…
‎au învățat să înoate.
‎Nu merge, Zion.
‎Nu face iar asta. Sunt tatăl ei.
‎Nu poți pleca așa. ‎N-am văzut fata aproape un an.
‎- Nu se poate, Georgia. ‎- Știu.
‎Știu. Nu fac asta.
‎Ești furios,
‎dar mă iubești.
‎Vreau să mă iubești mai departe.
‎Dar nu poți, dacă pentru tine ‎sunt o temniță, nu un om.
‎Vreau să capeți tot ce-ți dorești.
‎Și nu se poate dacă te trag în jos.
‎Suntem ca pinguinii.
‎Nu putem zbura,
‎dar poate învățăm să înotăm.
‎Ai văzut cum a răspuns mulțimea?
‎Ai fost incredibil!
‎A fost bine, dar e meritul tău.
‎- S-ar putea să câștigăm. ‎- Știu.
‎Știam că urmează.
‎Zion vrea să rămână, ‎să încercăm cu adevărat.
‎Îmi pare tare rău!
‎Uau, e incredibil!
‎M-am culcat cu el.
‎Și te-ai liniștit?
‎Haide, crezi că nu știam ‎c-o să te culci cu el?
‎Îmi pare rău.
‎Nu. Nu face asta.
‎N-o termina cu mine fiindcă ai fost slabă
‎și ai cedat unor sentimente nerezolvate.
‎Fiindcă asta se întâmplă aici, nu?
‎Nu-mi spune că ești atât de mioapă ‎încât să nu vezi asta.
‎- Am un trecut cu el! ‎- Exact! Atât ai!
‎Zion e trecutul tău. Nu e viitorul tău.
‎Nu te ascunde după deget. ‎Suntem același gen de om noi doi.
‎Nu e mereu plăcut, ‎dar suntem din același aluat.
‎Am știut de când ți-a reușit ‎scamatoria cu prânzurile bio.
‎Putere.
‎Putere e ceea ce ai simțit acolo.
‎Putere ne trebuie nouă.
‎Cu asta ne hrănim.
‎Amândoi avem ceva de dovedit ‎și, la naiba, o să dovedim.
‎Și, împreună, putem fi de neoprit. ‎Zion nu vede latura asta a ta.
‎Acum trebuie să alegi.
‎Ți l-am cumpărat după prima întâlnire,
‎fiindcă am știut că o femeie ca tine ‎apare doar o dată în viață.
‎Georgia Miller, eu te văd.
‎Văd cât de flămândă ești.
‎Văd că te roade, că te ține trează noaptea
‎și el nu vede asta.
‎Ce vrei pentru tine?
‎Când închizi ochii ‎și îți închipui, ce vezi?
‎Ce vrei cu adevărat?
‎Ce-i asta?
‎Plec.
‎Pleci.
‎După toate astea, ‎după tot discursul ăla, gata?
‎A fost vrăjeală?
‎Nu, ai venit ca o tornadă și acum pleci.
‎E perfect.
‎- Nu vreau să plec. ‎- Explică-mi.
‎Tu vrei să plec.
‎De unde știi ce vreau eu?
‎Te cunosc mai bine decât oricine. ‎Te-am văzut azi.
‎Vrei toate astea,
‎nu pe mine.
‎Și vreau să capeți tot ce-ți dorești.
‎Tată! Bună!
‎Bună!
‎Aici lucrez.
‎Destul de tare, nu? Ingrediente locale.
‎Da.
‎Da, e tare.
‎Fetițo, trebuie să vorbim.
‎Poți să te așezi o clipă?
‎Pleci.
‎Tu și mama. Se repetă.
‎Te iubesc enorm de mult.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Aveai dreptate.
‎Ai o viață aici. ‎Nu e corect s-o dau peste cap.
‎Am zis să nu-i dai ei peste cap viața. ‎Eu te vreau aici. Ce s-a întâmplat?
‎O să fiu aproape. Ai noua mea adresă.
‎O să ne vedem des.
‎Ai zis că acum e altfel.
‎Și te-am crezut.
‎Mi-am permis să te cred. Ce proastă sunt!
‎Ascultă, știu.
‎Îmi pare rău. Sincer.
‎Ce-a făcut mama?
‎Nu e vina nimănui. Nu da vina pe mama ta.
‎Sunt tare mândru de tine ‎și de cine ai devenit.
‎- Interesantă intrare. ‎- Inspirată de un prieten.
‎Bună!
‎Tata a plecat.
‎- Îmi pare rău. ‎- Cred că și eu te iubesc.
‎Ce?
‎Am încercat să mă opun fiindcă… ‎Adică e clar.
‎Dar mă gândesc mult la tine. ‎Mai mult decât ar trebui.
‎Și îl iubesc și pe Hunter, ‎așa că a fost derutant,
‎dar mă gândesc la tine tot timpul.
‎Nu vreau să fiu ca ai mei. ‎Nu vreau să fug.
‎Te iubesc.
‎Așa că…
‎Am zis o mulțime de chestii,
‎dar nu regret, ‎fiindcă iubirea e incontestabilă.
‎Așa că…
‎De fapt… de fapt regret.
‎Retrag ce am spus.
‎Eu… Sunt pe moarte? Eu…
‎Stai. Nu e din cauză ‎că ai probleme cu tatăl, nu?
‎- Ești antipatic uneori. ‎- Iubirea e complicată.
‎Probabil nu e indicat după comoție.
‎Iartă-mă!
‎Nu-mi pasă.
‎Doar…
‎îmi place chipul tău.
‎Da.
‎De data asta n-am fost virgin. ‎În plus, am căutat pe Google.
‎Stai așa! Ce?
‎- Nimic sinistru, m-am documentat. ‎- Nu.
‎Nu, adică erai virgin când am…
‎- Da. ‎- De ce nu mi-ai spus?
‎Voiam să mă crezi mare și tare.
‎Aș fi luat baloane.
‎Ascultă…
‎știi că mi-a murit prietenul.
‎Timp de câteva luni după aceea, mi-a fost…
‎foarte greu.
‎Eram la școală sau oriunde, ‎vorbeam cu oamenii
‎și îmi venea să urlu la ei:
‎„Nu vedeți că sufăr?”
‎Evident, n-am făcut-o.
‎Și m-am gândit la moarte.
‎Mult.
‎Ziceam: „Bine, măcar am opțiunea asta.”
‎A devenit…
‎foarte sumbru
‎și…
‎m-am speriat de mine.
‎Te-am văzut cu bricheta.
‎Nu trebuie să vorbim despre asta,
‎dar putem…
‎dacă vrei să strigi după ajutor.
‎Am…
‎sentimentele astea.
‎Simt că o să-mi țâșnească ‎prin ochi, prin dinți.
‎Și arsura…
‎le concentrează.
‎Ca o eliberare.
‎Apoi mă simt mai bine.
‎Bine.
‎Dar poate…
‎ajută să vorbești cu cineva.
‎Eu am fost la psiholog,
‎am luat pastile.
‎A fost mai bine.
‎Da.
‎Am crezut că e în regulă ‎fiindcă nu știa nimeni.
‎Vino încoace!
‎Și ce se întâmplă acum?
‎Habar n-am.
‎Hei!
‎Te iubesc.
‎HUNTER: AR TREBUI SĂ VORBIM
‎Austin?
‎Ce naiba? Ce cauți în camera mea?
‎Ești bine?
‎Austin? Ce se întâmplă?
‎PAROLĂ
‎Parcă cineva știa că veniți.
‎Da.
‎11 APRILIE 1968 - 22 IUNIE 2020
‎ACEST CEC NU A FOST GĂSIT
‎A falsificat scrisorile tatălui tău ‎și nu le-a trimis pe ale tale?
‎E o mizerie.
‎Georgia mă desparte de Zion, ‎dar n-o las să te despartă de Gil.
‎Haide! O să expediem astea.
‎Lipsa de respect din vila asta ‎e strigătoare la cer.
‎Max! Fă-ți temele!
‎Încă jelesc.
‎Oprește-l!
‎Marcus, ți-am găsit telefonul.
‎GINNY, 15. TE ROG, RĂSPUNDE
‎Ginny?
‎MĂ ÎNGRIJOREZI
‎Subtitrarea: Georgeta Huzum