ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Paul Randolph želi da mislite
da je uzoran građanin Wellsburyja,
no Paul Randolph u vezi je sa ženom iz ureda.
Cynthia Fuller stup je zajednice.
Zna što gradu treba.
Glas za Cynthiju glas je za gradonačelnicu kojoj je stalo.
Ja sam Cynthia Fuller i odobravam ovu poruku.
I to se dogodilo.
To je moja najgora fotka!
Slijedi večera za prikupljanje sredstava, pa se zasad usredotočimo na to.
Pustit ćemo je da se izvuče? To je bio osobni napad.
To je politika. Izbori su za dva tjedna.
Bitno je da ostanemo vjerni poruci.
-Oni udaraju nisko, mi okrećemo obraz. -Udarimo niže!
Kopajmo jamu, podmetnimo požar!
Ne. Dignimo glavu, usredotočimo se
i smislimo način da to preokrenemo.
Dobro.
Cynthia je nevjerojatna.
Moja se mama baš trudi.
Nikad nisam vidjela da joj je toliko stalo do posla.
Ponosim se njome, a ta K radi takva S?
Kuja, sranja, kužim.
Čekaj. Drama!
Ne znam što da mislim, Marcuse.
Osjećam se kao da ti nisam važna.
-Sviđam li ti se? -Znaš da mi se sviđaš.
Ne znam.
Rekao sam ti, jednostavno više ne mogu.
Što? Misliš na ovaj razgovor?
Ili druženje sa mnom bez imalo obveze?
-Što ne možeš? -Ništa.
Žao mi je.
Sranje.
Opasno je spustiti zidove.
Vidim što se događa s mamom i tatom kad se nađu.
Nikad nije dobro.
Uvijek završi bolom.
Čovječe, pod takvim sam stresom.
Osipala sam se na napornim mjestima. Nije zabavno.
A sama pomisao na volontiranje u EDCO-u,
uz domaću zadaću, školu i probe,
dođe mi da se sameljem u hamburger.
Shvaćam.
Između nogometa, 3SD-a i poduka, izgorio sam.
Imate pune rasporede.
To je klasika.
To je radi fakulteta, što je ionako besmisleno
jer će psihologija biti suvišna kad Zemlja eksplodira.
Radi fakulteta?
Volontiranje u Peruu, pobjeda na natjecanju za poslovnu ponudu…
-To sam ja. Ja sam to radio. -Tvoje izvannastavne aktivnosti?
Isuse.
Flauta, francuski, klavir, hokej na travi, košarka, nogomet, step,
balet, hip-hop, jazz, keramika…
karate i dramska.
Smirite se. Sjednite, molim vas.
Imam važnu obavijest.
Prijavit ćemo se
na državno natjecanje za Pulitzera za mlade.
Tema je: „Gdje misliš da najviše pripadaš?“
Odabrat ću nekog od vas za regionalno natjecanje.
Savršeno za prijavu na fakultet. Da, Maxine?
Što ako mislimo da pripadamo u mračnu sobu dok gledamo U uredu?
-Moramo li svejedno napisati esej? -Da.
O, Bože! Ovdje je.
Paničariš.
Duboko diši.
Nisam trenirala karate.
U redu je.
Dobro.
Hej, savršeno govoriš korejski i sviraš klavir.
Bez brige.
Dobro. Moram pobijediti na natjecanju.
UŽIVAŠ U PRVOJ JESENI?
Što želi tata?
Ne znam. Da gledam lišće.
Da iskoristim dan, mirišem ruže! Ne shvaća. Kao ni moja mama.
-Nisu išli na faks, upisali me na karate. -Bože, pustiti to s karateom.
-Ne. -Jeste li vidjeli Noru?
Čini mi se kao da je nestala.
Manje nego Max koje uopće nigdje nema.
Max je pretrpana i prolazi živčani slom.
Eto, to je to.
Tako je kad si u paru.
Potpuno nestaneš iz života prijatelja.
Ako si usamljena, izlazit ću s tobom.
-Možeš mi pofafati. -Jebi se, Presse.
Abs, jesi li dobro?
Da, dobro sam.
Dobro sam. Sve pet. Zabavno. Samo…
Danas mi je loš dan.
Neki su dani dijamanti, a neki su samo kamenje.
-Hvala na tome, Konfucije. -Mrzim vas sve.
Ginny mi je sad jedina prijateljica.
Dobro. Želiš li razgovarati?
HLADNO JE. SREĆOM, IMAM JAKNU.
O, Bože! Ovdje je.
Dobro. Briga o mojim mukama završila je.
Tata!
Hej!
Ne vjerujem da si tu.
Vidi kako si narasla!
Tko je prijatelj?
Ovo je Hunter, moj dečko.
Dečko?
Bok, g. Miller.
Zovi me Zion. Drago mi je.
Zion, da.
Da te odbacim kući? Dovezao sam pilu.
Nedostajala mi je.
Može. Hvala.
Vidimo se sutra.
-Naravno. -Super.
Dakle, dečko?
Više nisi dijete, zar ne?
Dobar motor!
Marcuse, ovo je moj tata.
Drago mi je.
Ja sam Zion.
Tako si naučila voziti.
Dobro.
-Zione! -Hej, mali!
Hej.
Dođi.
Hej.
Hvala na ogradi.
Hej, srce.
Lijepa haljina.
Vrlo ležerno. Prigodno za ovo vrijeme.
Ovo su nepalske koštane kockice.
Kul!
Memoari šerpe Anga Tharkaya.
Jednog od najpoznatijih vodiča na Everestu.
Baš je uzbudljivo.
Neke su riječi podvučene.
Je li to šifra?
Nije.
Tata, na naprednom engleskom pišemo esej za natjecanje
o tome gdje najviše pripadamo. Ja ću pisati o Wellsburyju.
Sviđa ti se ovdje?
A ja sam nekoga ubo u ruku!
Dobro.
Pravimo utvrdu od pokrivača?
Mama izlazi s nekim.
Zbilja?
Dobar je tip?
Da.
Jest.
Da, kompa. Možemo praviti utvrdu od pokrivača.
Pomoći ću ti.
Što je s Ginny i onim dečkom preko puta?
Marcusom?
Osjetio sam vibru. Nešto se događa.
-Što je? -Nemaš pojma.
Ima prvog dečka. Preslatki su.
Da, Hunter. Upoznao sam i njega.
Da se nešto događa s Ginny i Marcusom, znala bih.
Znam sve što se događa u ovoj kući. Ja sam poput Sauronova oka. Vidim sve.
A Raquelle?
Prekinuli smo.
-Šteta. -Da.
Što da se radi?
Utvrda od pokrivača!
Dobro, izgradimo je.
Ne možeš spavati?
Dakle, tata se vratio.
Ma da?
Nisam primijetila.
Samo nemoj raditi gluposti, mama.
-Kako to misliš? -Kako to misliš?
Idi prema svjetlu.
Sviđa ti se.
-Samo budi oprezna. -Uvijek sam oprezna.
Zbog kampanje promatra te cijeli grad.
Vidjela si reklamu.
Tu je i Paul.
Sviđa nam se.
Zbilja nam se sviđa.
Jako nam se sviđa Paul.
Nikad nisi bila sretnija.
Ovaj posao, ovaj grad…
Ovo je najbliže normali za tebe.
Možda da tako i ostane?
Što to znači?
I ti i ja znamo da si u krevetu sa mnom kako ne bi otišla tati.
Ne znamo to.
Može li ovaj put biti moj tata umjesto tvog bivšeg?
Ne moraš se brinuti kad smo posrijedi tvoj tata i ja.
Obećavam, dobro?
Moram reći da izgledate kao sretni mladenci.
Bez njega Ginny i ja ne bismo imale stabilan dom. Spasio nas je.
Sve je u redu.
Sama ću izaći.
Čekajte, to je to? Gotovi smo?
Otkako ste uhićeni, preokrenuli ste situaciju za svoju kćer.
Objasnit ću to u konačnom izvješću.
Hvala! Laknulo mi je.
Rekao sam ti da ću se pobrinuti za tebe.
-Kamo ideš? -Van.
Pa, radije bih da ostaneš sa mnom.
Anthony, nisam izašla iz hotela tri dana.
Poludjet ću.
Uvijek se mogu javiti službenici.
Dobro.
Bili smo na zadnjem filmu Gospodara prstenova,
a u ovom se događa mnogo toga, pa gledamo dvaput.
Dobro, vratit ću…
„Život mi je bolji u progresivnoj utopiji,
gdje kreativnost i suosjećanje bujaju. Wellsbury je mjesto gdje pripadam.“
Pa, to je…
nesumnjivo dobro napisano.
Što? Što ne valja?
Je li istina?
Je li Wellsbury mjesto gdje najviše pripadaš?
To je esej i pobjeda bi mogla pomoći da upišem pravi fakultet.
Postoji pravi fakultet!
Da!
Bez uvrede. Znam da si pohađao razne tečajeve
na različitim mjestima, no ovdje je drukčije.
Nisam se uvrijedio.
Kako bi ga popravio?
Razmislit ću.
Paul Randolph nema djece,
kako mu možemo vjerovati u vezi s obitelji i obrazovanjem?
Samo zato što hoda sa ženom s dvoje djece
od dvojice očeva?
-Sredila te! -Ja sam Cynthia Fuller…
Dobro. To je bilo potpuno nepotrebno.
Kako to utječe na nas?
Od pokretanja Cynthijine kampanje blaćenja,
i Povijesno društvo i Unitaristička crkva
odustali su od večere.
Šališ se!
Da, pričam urnebesan vic.
Dobro.
Hej. Jesi li dobro?
Zion je u gradu, Ginnyn tata.
Zion.
G. Pingvin.
Odsjeda kod nas.
Na kauču.
Dobro. Imam li razloga za brigu?
Nemaš.
Dobro. Vjerujem ti.
Dobro.
Veselim se upoznavanju.
Molim?
Pa, on je Ginnyn tata. On je u tvom životu.
Naša je veza ozbiljna. Trebao bih ga upoznati. Problem?
Ne.
Nema problema.
Zvuči zabavno.
Smislit ćemo nešto.
Dobro.
Večeras mi odgovara.
Večera? Večeras?
Da. Zašto ne?
Zašto ne? Dobro.
Georgia,
možeš zatvoriti vrata na izlasku?
-Mogu. -Sjajno.
Tvoja ljubav zagrijava ovu hladnu ćeliju.
-„Samo nas ove rešetke mogu razdvojiti.“ -A što kad izađem?
Hoće li…
„Hoće li svijet razumjeti…“
Hoće li svijet razumjeti!
-Tako je, sranje. -Da.
Ovo obrazloženje pokazuje…
Previše ukočeno.
Dobro. Moram na nastavu.
Možeš ti to.
Pozdrav, stranci.
Jeste li i dalje za druženje MANG-a u Plavoj farmi?
Ne mogu, oprosti.
Još ne znam sve napamet i zaostajem u svakom predmetu.
Dobro. A ti, Norah?
Da, tako je. Nore zapravo nema.
Što smo postale, MANG?
Isuse, uzmi me. Ne mogu ovo. Molim te, Bože.
-Volim te, ozbiljno! -Mrzim te, šalim se!
Sve super izgleda.
Istina. Zion izvrsno kuha.
Kao i Paul!
Napravio je doručak.
Zbilja je bio sjajan.
Dakle, Zione, ti si fotograf?
Među ostalim. Mrzim se definirati
prema onome što radim određeni dan.
U redu je nositi jednu kapu.
Nekima je to draže ako ti je posao dovoljno važan.
Pa, kako je biti gradonačelnik ove progresivne utopije?
Sviđa mi se. Nadam se da ću nastaviti nakon izbora.
-Što trenutačno fotografiraš? -Radim na svojoj knjizi.
-Svojoj knjizi? -Da, imam ugovor.
Zione! To je sjajno.
Već dugo. Ginny ti nije rekla?
Što? Ne pitaš za tatu.
To je nevjerojatno. Čestitam.
O čemu se radi?
Raute iz Nepala.
Posljednja nomadska skupina. Ostaju najduže mjesec.
Fascinantna kultura. Živio sam s njima pet mjeseci.
Znam područje. Nepalski zapad, zar ne?
-Bio si ondje? -Da.
Na himalajskom trekingu.
-Zbilja? Koja staza? -Annapurna.
Snjegović.
Ti si Snjegovića? Ajme! Opako!
To je 25 dana na himalajskoj kralježnici.
-Kul! -Da.
-Želiš vidjeti utvrdu? -Što se događa?
Itekako želim vidjeti utvrdu!
Idemo. Hajde!
Mislim da je najbolja.
Ovo je fora.
Idu u utvrdu.
Dobro.
Sigurno nećeš ostati?
Ne, kuća je dupkom puna.
Hej.
Sve pet? Ništa se ne mijenja?
Da.
Apsolutno.
-Laku noć. -Laku noć.
Sviđa mi se.
Kamo idete?
Otkriti gdje najviše pripada.
To je zagonetno i iritantno.
Hej, mala.
Kako se držiš?
Iselio se?
Oboje te jako volimo.
Kul. Dobra si psihijatrica.
Neće biti velikih promjena.
Sereš.
Abigail?
JE LI TKO ZA DRUŽENJE VEČERAS?
Ovo je nešto najteže u povijesti.
Dok god ne dramatiziraš previše.
Zagrli me!
Ne mogu se baviti njom.
O, Bože! Došlo je do užasne pogreške. Ne želimo te ovdje.
-Bok, Sophie. -Bok, Marcuse.
-Dnevna je soba naša. -Zajednička je.
Marcuse, odlazi!
Neće otići.
Je li sve u redu, Marcuse?
Ima jedna cura…
Ne izlazi mi iz glave.
Šališ se?
Ne želi imati ikakve veze sa mnom.
Samo reci Padmi da si zeznuo i da si glup i da ti je žao.
Budi iskren.
Da, Padma.
Bila sam budala sa Sophie i Ginny je rekla da budem iskrena i sad smo super.
Ginny ti je rekla?
Dušo.
I… Što misliš?
Ne znam.
Kako god.
Dobro, shvaćam. Sad si kul.
Ne, nisam. Kul ljudi ne kažu da su kul.
Pamtim.
Moram biti kul.
I što se još događa?
-Mama je psihopatica. -Hej!
Jesi li znao da ima sestru?
Maddie?
A da su joj roditelji još živi?
Imam baku i djeda za koje nisam znala. Nije pošteno uskratiti unuke baki i djedu.
Čuj, razumijem.
Znam, ali upoznao sam tvoju baku i tvog djeda i mrtvi su za Georgiju.
Učinila je to da bi mogla biti najbolja mama.
Mama te voli više od svega,
kao i ja.
-Dobro. Ali luda je. -Daj!
Ozbiljno ćeš mi reći da nije luda?
Neću to reći.
Da, mama ti je luda,
ali takvu ludaču želiš na svojoj strani.
Ako je dom srce, onda je meni kao putniku
dom nomadski.
Dijasporna statika šokira me sjećanjima.
Osjećam sve.
Mrzim kad ima pravo.
Kad sa sobom nosim dom, ne mogu biti sam.
Kao imigrant uvijek sam kod kuće. Uvijek kod kuće.
Nadam se da će svijet osjetiti što i ja.
Njihova je ljubav jedna u milijun.
Moje srce nije kuća, no ja ga zovem domom.
Znam da moje srce nije kuća, no zovem ga domom.
Ja ga zovem domom.
Zovem te… domom.
Sviđa ti se?
Zašto je upalilo?
Jer ima kul život?
Jer je govorio iz srca.
Ako još netko može govoriti tvoju istinu, nije tvoja.
Aha, da. Esej.
Drago mi je što voliš Wellsbury i što imaš prijatelje,
no sad odrastaš, pa moraš ispričati svoju priču, ne?
Što ima, mala?
Koliko ćeš dugo ostati?
Imam li rok trajanja na leđima ili…
Tata…
Trebam te.
Izbalansiraš mamu.
Želim te u blizini.
Ne želim da se vratite u isti obrazac.
O čemu govoriš?
Ne možete si odoljeti, a onda se nešto dogodi i uvijek moraš otići.
Ovaj put želim da ostaneš duže.
Što ima?
Ja sam Zion,
njezin tata.
Moja djevojčica i ja
idemo na kampiranje i pečemo sljezove kolačiće.
Prsti su joj ljepljivi.
„Tata, želim da ih očistiš.“
Pa ih očistim.
Moja djevojčica i ja planinarimo Grand Canyonom.
Ona se umori.
„Tata, želim da me nosiš.“
I ponesem je.
Moja djevojčica i ja imamo igru koja se zove čarobni ćilim.
Dignem je gore i uokolo i spustim. „Tata, ponovi čarobni ćilim!“
I poslušam je. „Tata, ponovi čarobni ćilim!“
I poslušam je, poslušam i poslušam.
Moja mala djevojčica više nije tako mala.
Sve želi sama.
„Tata, nemaš pojma što govoriš.“
„Tata, ne kužiš.“
„Tata, budi kul.“
Moja djevojčica odrasta.
Što će joj tata?
„Tata… Želim da ostaneš.“
Pa ostanem.
Onaj tip koji je sve napisao u jampskom pentametru?
To je bilo ludilo.
Zabavili ste se?
Tata me odveo na poeziju u Boston. Svaki nastup bio je ludnica!
Tata se popne na pozornicu i mislila sam da ću puknuti,
no da si ga samo čula.
Izrecitirao je djelo o očinstvu.
Langston Hughes u kožnoj jakni. Bilo je nadahnjujuće.
Tako i zvuči.
I ja sam imala inspirativnu večer.
Možda ću i ja napisati poeziju o tome!
Da vidimo.
Majčinstvo.
Perem rublje.
Deterdžent bez mirisa za osjetljivu kožu.
Odjednom, lice na prozoru!
Izdaja.
Razočaranje. Briga, ljutnja.
Divlji gnjev. Bijes.
Pitanja.
Toliko pitanja.
Zašto se taj čudni posjetitelj noću penje kroz prozor
moje 16-godišnje kćeri?
Koliko to već traje?
Seksaju li se?
Štite li se?
Zar nema dečka? Koji se vrag događa?
Ljutnja!
Bijes!
Majčinstvo.
Neloše.
Zašto se, naglašavam,
zašto se Marcus Baker penje kroz tvoj prozor?
Samo smo prijatelji. Nije strašno.
-Ne razumiješ! -Razumiješ.
Ništa se ne događa. Zašto preuveličavaš?
Zna li Maxine?
Je li Hunter svjestan Marcusa i njegova pentranja?
Hej, vrano. Evo druge vrane, pa joj se rugaj.
Što to znači?
Između tebe i tate očito se nešto događa. Austin je to vidio. Pa i Paul.
Marcus i ja smo prijatelji.
Razumijemo se. To je to! I odsad sama perem svoje rublje!
To bi trebala biti prijetnja?
Samo izvoli!
-Peri rublje! Daj si oduška! -Najgora si mama na svijetu.
Hej, ne razgovaraj tako s majkom.
-Zaslužuje tvoje poštovanje. -Da! Poštuj me, govno malo!
Mrzim te!
Ja tebe još više!
Nemoj imati djecu. Ne preporučujem.
Mislim da si to dobro riješila.
Dobro, nije bila katastrofa.
Pa…
Što?
Ne! Ozbiljno, sad?
Kad sam slomljena ljuštura nekadašnje živahne sebe?
Imao sam pravo.
Mrzim te više nego nju.
„Znam što se događa u ovoj kući!“
„Sve vidim, sve znam. Ja sam Sauron. Ja sam zlo oko. Ja sam Bog!“
Nadam se da se ne seksa.
Sad postaje žena. Ne možemo to spriječiti.
Seksat će se i griješiti. Moramo je ohrabriti.
Ne smijemo je posramiti.
Oprosti. Reci zašto kćer koju smo imali kao tinejdžeri
treba poticati na pogreške.
-Hvala Bogu da sam je stavila na pilulu. -Uvijek isto.
Moraš svakoga kontrolirati.
Ne baš svakoga.
Nije me briga što radi Ryan Reynolds.
Ovo mi nedostaje.
Moram u krevet.
-Laku noć. -Laku noć.
-Bok, mama. -Želim ti ugodan dan!
To je mjesto koje me određuje…
moj dom s obitelji i moja gitara.
Sljedeća, Ginny Miller.
Dok sam odrastala, mislila sam…
Mislila sam da se ljudi rađaju nakošenih glava
jer su me uvijek tako gledali.
Kvadratići…
Označi jedan, označi drugi.
Ljudi ne znaju. Ne zabijaju se između slojeva kao ja.
Ne premišljaju se i ne štrecaju i aktivno ne odlučuju koji…
koji dio mene danas pripada.
Koji će aspekt moje osobnosti najmanje uvrijediti i uklopiti se,
djelovati i uspjeti i zatrpati vodstvo poput centrale osobina
koja odlučuje o mojoj sudbini, a ja sam uvijek varalica?
Uvijek izgubljena, uvijek tražim upute,
a ljudi mi pokazuju put poput strašila.
Poput tornada koji me nose kuda god vjetar puše.
Dorothy se danas ne želi igrati.
Priprema se za prijemne.
Samo Scantron.
Kvadratić je prazan i zuri u me i izaziva me.
Stručna sam za prazne kvadratiće.
Cijeli mi život stane u njega. Od toga sam napravila znanost.
Mogu spakirati identitet za sat jer gdje ima korijenja,
ima i moći, ali ja sam samo površina.
Krv mi teče poput vode i ulja i ne miješa se.
Tatine stare knjige čitane u tajnim zakucima.
Aparat koji u bljesku hvata sva moja sjećanja,
čuva ih za doba kad me pamćenje izda.
Upaljač koji je zapalio vatru.
Sve je stalo u kutiju spremnu za nošenje od vrata do vrata.
Ali takvu kutiju ljudi nikad ne traže.
Toliko crta u pijesku, toliko mogu i ne mogu.
Vidim oba svijeta tako jasno,
preskačem, skačem, plešem i padam između, neprimijećena.
Pripadam u prostore između.
Označi sve koje vrijede.
Bože!
Hej!
Pobjednik je…
Hunter Chen.
Opljačkao te.
-Hej. -Bok.
-Nema ljutnje? -Sve pet.
Super.
Ideš?
Samo idi.
Da objasnim…
Hunterov esej ima ritam.
Ima početak, sredinu i kraj i uklapa se u parametre onoga
što pobjeđuje na regionalnoj razini.
Moj je imao početak, sredinu i kraj.
Dobar je, nemoj me pogrešno shvatiti.
Bio je… previše nekonvencionalan.
Ne uspijevam ovo pohvatati.
Da vidim.
To je samo…
Da.
Što je?
Što ako se smrznem na pozornici i osramotim se?
Mislim da imam napadaj panike.
Ne.
Bit ćeš fantastična.
Sigurno smijemo biti ovdje?
Samo sam nervozan.
Tvoja me mama plaši.
Misli da zna sve, ali nema pojma.
Ne zna o meni, o mom životu.
Dobro.
Nije li i tvoj tata ovdje?
Možda da odemo dolje.
Što uopće znači „nekonvencionalno“?
Trebala sam pobijediti. Gitten je rasist.
Misliš da ne zaslužujem pobjedu?
Tvoj je rad dojmljiv.
Uživao sam.
Vjeruj mi, razumijem, ali zadatak je bio napisati esej,
a ti to nisi učinila.
Bilo je nekonvencionalno.
Na Gittenovoj si strani? Ozbiljno?
Samo kažem, ako te on toliko zabrinjava,
kao i njegovo mišljenje,
zašto mu praviš kaos na satu?
Moram progovoriti jer sam osoba. Imam glas.
Dobro.
Umjetnik si. Trebao bi razumjeti.
Da, upravo tako.
Nisam pjevao.
Najvažnije je preživjeti. Pritajiti se.
Radim ono što se traži.
I ponosiš se time?
Ne smijem biti što jesam?
-Jer si napola Tajvanac. -Točno tako.
Polovičan sam, pa Gitten ne može biti rasist.
Ne na isti način na koji sam ja polovična.
Azijce stereotipiziraju kao talentirane genijalce i čuda.
Crnkinje su glupe, lijene, ljute.
Brodie te ne udara u šaku.
Znaš li što znači biti Tajvanac?
Moram služiti vojsku kad navršim 19 godina jer sam muškarac.
Ili se odreći državljanstva jer imam sreće što sam i Amerikanac.
Ali onda sam dezerter i još jedna meka američka pizda.
Kad sam otišao na Tajvan, pomislio sam: „Napokon, moji ljudi!“
Ali bio je to hladan tuš stvarnosti:
„Ne, ne pripadaš ni ovamo.“
Nemaš pojma kako je meni.
Oprosti, to se ne poklapa s kul gitaristom?
Naporno sam radio na eseju i držao se pravila.
Misliš li da bih pobijedila
da sam se držala pravila?
Ne shvaćaš! Bliži si bijelcu nego što ću ja ikad biti!
Zajedno smo bijelac!
Najviše voliš sirburgere, a ja govorim mandarinski.
Jedva da si Azijac!
Oprosti što ti nisam dovoljno Kinez,
ali ni ti ne jedeš pohanu piletinu
i znam da Brodie tverka bolje od tebe.
Svidjela mi se tvoja pjesma, ali mogla bi poraditi na strofama, sestro.
Koliko si zapravo crna?
Molim?
Što je?
Doslovno, što je?
Jer ako ćemo igrati tu igru, hajdemo onda.
Ugnjetavačke olimpijske igre. Idemo.
Upoznala si moje.
Odlazim.
I vidim svoje lice u tvom odrazu
To je metafora za ono što ne znam reći
Dušo, to liječi mi dušu
Kad osjetim tu povezanost.
Tata, prestani.
Što je bilo, medvjediću?
Ništa.
Hunter je pobijedio na natjecanju, a ja zaostajem u svemu,
nemoguće je sve nadoknaditi i mama me trebala prijaviti za više toga.
-Znači, tvoja je majka kriva? -Da.
Što se zbilja događa?
Ti si crnac.
-Ja sam crnac? -Mama je bijela, a ja sam…
Virginia Miller.
Hura.
Gle, nikad neću znati kako je navigirati tvojim svijetom,
a neće ni tvoja mama,
ali nećeš biti sretna dok ne prihvatiš činjenicu da si ti ti.
-Zato je tvoja pjesma prava umjetnost. -Je li?
Vidim mnogo svojih radova ovdje.
Osim ovoga!
Super je!
Tko je to naslikao?
ABBY PLAVA FARMA. ODMAH. SOS.
Hej, strankinjo! Gdje si?
Znate li zašto smo ovdje?
Mislim da znam.
-Bok. -Hej.
Hej.
Moji se rastaju.
-Što? -Bože, Abby.
-Ne. -Žao mi je.
Da. Moj se tata jučer iselio.
Sranje.
Žao mi je, Abby.
Znam iz prve ruke koliko je to sranje.
Jesi li dobro?
Ne, nisam dobro.
Potpuno ste me napustile. Proživjela sam najgori tjedan u životu
i trebala sam vas.
Trebala sam vas
i bile ste prezauzete.
Vi ste loše prijateljice.
A ovo? MANG?
MANG je mrtav, pa…
Hej, žao mi je.
Ali i ja sam imala obiteljskih problema.
Ne možeš uvijek biti najvažnija.
Da, ja sam se seksala.
Goni se, Ginny!
Znaš biti prava kuja, Abby.
Ja to neću raditi.
Žao mi je.
Norah, nije li to tvoja mama?
Bev, reci nam što ti je kći rekla.
Gradonačelnikova pomoćnica ili djevojka,
ne znam više, drži oružje u kući.
Norah je premrla.
Je li Georgia mene, Norinu majku, upozorila da joj je u kući oružje? Nije.
Nije sigurno!
Preklinjala sam je da ne radi intervju. Nisam joj trebala reći za oružje.
Trebala sam znati da će poludjeti.
Eto, zato vas izbjegavam.
Ne krivim te što se ljutiš na mene.
Žao mi je.
Ošamarit ću se ako želiš?
Čekaj… Samo malo.
Seksala si se?
Što?
Da!
Što imaš za mene?
OTROVNI JEDIĆ
OTROVNA BILJKA
IZAZIVA ZASTOJ SRCA.
Amber Lynn.
Da.
Našao sam nešto.
Nikad ne bi pogodila.
Želiš li leda?
Leda? Da, molim te.
Dušo, počinje Nacionalno blago!
Deklaracija!
Hej, upravo sam završila s temama.
Da.
Moramo razgovarati.
Dobro.
-Ne bi trebala ići sa mnom. -Zašto?
Pištolj, Georgia, u kući s djecom. Gdje ti je pamet?
-Zalažem se za kontrolu oružja. -Žena sam koja živi sama.
Istina, ali sad odražavaš i mene.
Radiš u mom uredu. Dio si moje kampanje.
-Samo sam to? -Ne.
Više si od toga, što ovo pogoršava.
Ovo nije osobno i žao mi je, ali ako dođeš na večeru,
ljudi neće donirati, to si ne mogu priuštiti.
Zato ti, kao tvoj šef, kažem da ostaneš kod kuće.
A kao moj dečko?
Kao dečko molim te da mi prestaneš svašta tajiti.
Više nismo na Jugu.
Nije smiješno.
Žao mi je. Imaš pravo.
Ne pripadam ovamo. Koga zavaravam? Nisam mama iz Wellsburyja.
Nemoj im to dopustiti.
Vidio sam kako motociklom preskačeš aligatora. Možeš sve.
Abby me večeras pljusnula po licu.
To je zapravo…
Ginny?
Smijem li ući?
Spavam.
Moramo razgovarati.
Daj. Razgovaraj sa mnom.
Molim te,
obradi mamu do kraja. Mogu pričekati.
-Ginny? -Isuse!
Koliko si već ovdje?
Što radiš?
Zašto si došao, Marcuse?
-Ja… -Moja mama ima pravo.
Ovo…
ovo nije stvarno.
Nije zdravo.
Ovo usrano prijateljstvo između nas i napetost i tajne…
-Da, užasno je! -Ginny…
Ne! Ozbiljna sam.
Dokaži da griješim. Što želiš reći?
Mislim da te volim.
Ne voliš.
Što si to radila?
Ne mogu vjerovati da si mi se svidio. Uvijek vrebaš s mog prozora kao luzer.
Neću ti dopustiti da me uništiš kao Padmu.
Znaš koji je tvoj problem, Marcuse?
Tvoj je problem što nisi sposoban ni za što stvarno.
Sprdnja si!
A sad, odlazi!
Jesi li glup?
Rekla sam da odeš! Koji dio nisi shvatio?
Ne vraćaj se!
Bol…
može vas preplaviti.
Dok sam odrastala, osjećala sam se bezvrijedno, bez glasa, izgubljeno.
Nisam važna.
Nikad bila.
Naravno da si nanosim bol.
Kad nemaš glas, moraš nekako vrištati.
Prijevod titlova: Željko Radić