Sky.
EN NETFLIX-SERIE
-Andreas brændte huset ned. -Det ved jeg.
Han er temperamentsfuld. Det har han altid været.
Den godnathistorie missede jeg.
Vil du returnere det her skrammel? Jeg ved, det ikke er Andreas'.
Der er kun gået et par måneder, og du lyder allerede som ham, Sky.
-Hvordan kom du ind? -Harvey.
-Sky, vi må tale sammen. -Nej.
Du bliver taget i at snige dig ind på skolen.
-Efter Bloom fik dig ud. -Det var tæt på for mig i dag, Sky.
Og jeg indså, det er et spørgsmål om tid, før de finder mig.
Hvad skal jeg gøre? Jeg går ikke i eksil uden at se dig.
Jeg siger, jeg er ked af det.
Okay. Det har du sagt nu.
Gå bare.
Hvordan kan jeg gøre det godt igen?
Skrid. Fra Alfea. Fra Blackbridge. Fra det hele.
Skrid, og kom aldrig tilbage.
Saul!
Godt, du kunne komme.
Hvordan fandt I mig?
For nogle betyder retsstaten stadig noget.
-Undskyld. -Så forskellige.
Og dog deler I den samme svaghed.
Og derfor fik jeg aldrig børn.
Før ham til østfløjen. Vi har plads nok.
-Du gav mig alt det tunge. -Du meldte dig frivilligt.
Til et simpelt ærinde for at komme væk skolen og se Sebastian.
Så fik nogen flere fikse idéer for at få festmiddagen til at spille.
Elev-festmiddagen er vigtig.
Alle vigtige Alfea-elever fra de sidste 50 år kommer.
Skal de vide, at du hjalp med opsatserne?
Vil du vide hvorfor?
Ja.
I aften var første skridt i min 20-års-plan.
Dowling ville lovprise mig foran alumnerne.
Jeg ville komme i praktik hos en af dem, senere undervise på Alfea, arbejde mig op.
Til en festmiddag ville Dowling gå af, og jeg blive rektor.
Derfor taler jeg ikke om min 20-års-plan.
Nej! Jeg er vel bare…
Det længste, jeg har tænkt frem til, er frokost.
Selv der er jeg usikker.
Har du aldrig tænkt på dit liv efter Alfea?
I Gardenia ville jeg bare være færdig med gymnasiet.
Leve et normalt liv. Være kunstner eller ingeniør.
Så skete Alfea.
Vi har ti minutter.
Hun har de forsvundne feer i østfløjen.
Rosalind får alle indgange bevogtet.
Vagterne er travlt optaget i aften.
Mine med-alumner er nogle store kanoner. De skal beskyttes.
Bryder vi ind i østfløjen i aften? Under festmiddagen?
Eller ikke. Et par feer til uden magi gør ingen forskel.
Rosalind går sikkert ikke efter en af jer. Og det er vel fint, ikke?
Det er risikabelt,
men efter afstemningen i aften er det meget sværere at fælde Rosalind.
Hvilken afstemning?
Dronning Luna udnævner rektor, men alumnerne tager hende i ed.
Det er normalt en formalitet, men…
Rosalind har ikke set nogen af dem i 16 år.
Så i aften vil hun minde os om, hvem hun er.
Går det godt, er hun sikret som rektor. Hvis ikke…
Hvad vil Solarias mest magtfulde tænke,
hvis de vidste, Rosalind stjæler magi fra sine elever?
Det skal bare bevises.
Kom, vi må tilbage.
Har han ringet?
Silva?
Nej.
Jo mindre vi ved, hvor Saul er, jo sikrere.
Det ved jeg.
Da Sky sagde, han bad ham gå, troede jeg bare ikke, at han ville…
gå.
Ikke-far og ikke-søn-forhold er komplicerede.
Vi får ingen flidspræmier her.
Jeg må gå. Det er en præmie.
Du har vel hørt fra Riven, hvad der skete hos Saul.
Du mener hos mig?
Ja, det har jeg hørt.
I aften bliver lang og kedelig.
Opblæste alumner, der ikke kender til hårdt arbejde.
Det plejer at hjælpe.
-Riven! -Tag eftermiddagen.
Styr din attitude.
Og hans.
I har begge været i et ubehageligt humør.
-Der er en lås. -Ja, det ved jeg.
Al den indestængte frustration, Riv. Rygterne taler vist sandt.
Den trekant var for meget for dig.
Nej, den var ej.
Den sluttede bare.
Ved han godt det?
Er det en model af mit?
Ikke værst.
Dyrker du en regnskov…
Du milde. Jeg er totalt ufokuseret.
Philip, bare smut. Ja.
Det virker anderledes.
Rosalind er en hård chef, men han hans gnist
-er slukket. -Er det Devin?
-Det gjorde jeg? -Det var Rosalind.
Nej, det er større.
Jeg overhørte ham tale med en fra Malacoy.
Malacoy Akademi?
De tilbød ham et job engang. Han ville ikke forlade Alfea. Men…
Jeg ved ikke, hvad det betyder for mig og Sam.
Ekspresleverance. Ro på, jeg hjælper.
Vi har faktisk fået hjælp.
Ja, det behøver du ikke.
Hej.
-Det er din stol. -Jeg…
-Jeg rykker. -Jeg skulle alligevel gå.
Jeg rykker.
Jeg var på vej ud.
Okay.
Vi ses senere.
Det var en mundfuld.
Virkelig akavet.
Vi sms'er, og nu sms'er vi ikke.
Det er underligt. Kan vi glemme det?
Er du okay?
Ja, selvfølgelig.
Jeg går op på mit værelse. Jeg skal gøre mig klar.
Og se, om Grey er kommet sig, fra hvad end det lige før var. Vi ses.
Er du okay?
Kan du huske, jeg fjernede Sams vrede med magi?
Jeg stoppede efter det, du sagde.
Om at det hele blev indestængt.
Og han har det fint.
Nej. Det har han ikke.
Da han så på Rosalind før, var han fuld af raseri,
men han smilede og løj over for mig.
Han skjuler noget om hende.
Jo før hun er væk, jo bedre.
I aften er opdelt i to begivenheder.
Først kan alumner og elever tale sammen,
og så er der festmiddag kun for alumner og VIP'er.
Lad mig gætte, du er VIP?
Min mor kommer ikke i år, men det gør min onkel.
Jeg har meget at tale med ham om.
Jeg taler med ham, mens du skaffer beviser.
-Kan vi stole på ham? -Ja, han ser folks sande jeg.
Og han siger det gerne. Der er kold luft mellem ham og Rosalind.
I det mindste ser nogen hendes sande jeg.
Gæsterne ankommer. Alt er klart.
Vi må afsted.
Vagterne ved, hvad de skal.
Tid til middag og et show.
Det er hertug Hammerström.
Hertug Hammer-hvad?
Hammerström.
Han er som Solarias Jeff Bezos.
Han perfektionerede tanke-indkøb. Tænk det, køb det. Et mareridt.
Hertug Oscar Hammerström, tankefe, dimitterede i 1982.
Har monopol på Andenverdens-produkter.
-Har du lavet huskesedler til alumnerne? -De er samtalestartere.
Det er ikke sådan, samtaler fungerer.
Aimee Leroy, rart at møde dig.
Den anden dag lavede jeg te,
og det mindede mig om din teori om elementær væskemekanik.
De er ikke alle vindere.
Men vi skal mingle lidt, før vi stormer østfløjen.
Jeg bliver hos dig og sørger for at modificere dine guldkorn.
Er alle, der gik på Alfea, som hertug Hammerstrong?
Er der ingen normale job i Andenverdenen? Som revisorer…
Jo da. Men de fleste gik ikke på Alfea.
Grunden til, at alumnerne er så magtfulde, er,
at skolen er den bedste.
Jeg har vejen ind i østfløjen.
Gå ikke i panik, men jeg tror, det er nemmest, hvis jeg gør det alene.
-Glem det. -Hvad?
Det er fint.
Og hvis jeg bliver fanget, kan jeg sno mig udenom.
Et øjeblik.
Kan jeg hjælpe?
Jeg stjal den fra Rosalinds kontor. Vil du have en drink?
Jeg har lidt travlt nu, men
Riven har sikkert tid.
Vi har meget at tale om. Vi er ikke…
Jeg stak ham måske for at vinde Rosalinds tillid, hvilket mislykkedes…
-Jeg… -Beklager, Beatrix.
Jeg har ikke tid nu.
God champagne.
God nok til at kompensere for at brænde mit hus ned?
Dit hus var alligevel ikke så pænt.
Du fik i det mindste brugt din seng godt. Det hus burde allerede være brændt ned.
Kunne hun ikke finde sit vågeblus?
Synes du, det er sjovt?
Jeg er jaloux.
Sidst jeg blev knaldet, var det af Beatrix og Rosalind.
Kan du stadig ikke huske noget?
Nej. Jeg husker kun at blive forrådt af min kæreste
og Rosalind, der tanke-knepper mig.
Hvad ville Rosalind?
Ingen anelse.
Det er sløret.
Det er lige meget.
Det eneste vigtige er, at jeg indser, hvor stor en kælling Bea var.
Godt, det er slut.
Kom ind.
Jeg hopper i bad.
-Hvad fanden sker der? -Godt spørgsmål.
Men du må være lidt mere specifik.
Der er noget med dig og Beatrix, men hun siger intet.
Beatrix er hemmelighedsfuld. Overraskende.
Det er slut.
Jeg vidste ikke, du skulle vide alt.
Hvad med os?
Uanset hvad, bør det ikke ændre, at vi…
Der er intet "vi", Dane.
Der er intet "os".
Jeg troede, det var tydeligt.
Hør her,
jeg er ked af det, men…
…det handler ikke om dig.
Det gjorde det aldrig.
Er det om alumnerne?
Ja, det hjælper med at samle tankerne. Jeg ved, det er åndssvagt.
Aisha gør det samme.
Jeg siger det kun, fordi jeg kan mærke folks følelser,
men Aisha er totalt vild med dig.
Giv ikke op.
Sam kommer om lidt.
Hvad laver du?
-Sam, jeg… -Rodede i mine ting. Klart.
Hvorfor har du Eldwyn-amalgam? Og en sprøjte?
-Jeg katalogiserede for min far. -Lyv ikke, det er mig.
Rosalind er et problem.
Nogen må gøre noget.
-Det gør vi. Vi afslører hende -Det er ikke godt nok!
-Du er vred. -Hun smadrer min familie.
Min far er en skygge af sig selv.
-Okay, men lad os tale om det. -Nej.
Ikke mere snak. Hun skal betale.
Sam, jeg har dæmpet din vrede.
I ugevis. Med min magi.
Hver gang du blev vred på Rosalind, fjernede jeg det.
Og jeg vidste det ikke, men det hober sig op på den måde.
-Jeg vidste det ikke. -Har du pillet ved mit hoved?
-Du skulle bare være glad. -Pillet ved mit hoved uden at sige noget?
Undskyld.
Det er en fejl, jeg har begået. Det kan du se.
Det er ikke dig.
Du er ikke en morder.
-Sam… -Rør mig ikke.
Vagterne går, når festmiddagen starter, men hvis ikke, kan I måske distrahere dem.
I ser dejlige ud.
Stor aften.
Større end I aner.
Kom med mig.
-Det tegner ikke godt. -Det gør det heller ikke.
Jeg vælger at tro på det positive. Hold mig opdateret.
Onkel Arthur!
Stella!
Skal vi to prøve med nogle menneskelige samtaler?
Jeg er ikke en robot.
Sig det ikke til nogen, men jeg hader det her.
-Reed, dejligt at se dig! -Tak.
Penge og status. Status og penge.
Sikke en frygtelig tilværelse.
Men de skal indvælge dig.
Ja.
Og derfor vil jeg have dig hos mig ved min side i dag.
Der er en plads ved siden af mig til festmiddagen.
Jeg troede kun, middagen var for VIP'er.
Du er den første fe, der forvandler sig i generationer.
Hvor vigtigere kan man blive?
Jeg skal støtte dig.
-Hun lærer hurtigt. -Og hvad hvis jeg ikke vil udnyttes?
Det er feltmarskal Bavani Selvarajah,
kommandør af Solarias hær.
Hvad ville hun mon sige til, at du og dine venner
angreb hendes karavane og fik Saul Silva ud?
Hun ville nok blive vred.
Skal vi finde ud af det?
Feltmarskal.
Rosalind. Og hvem har vi her?
Det er min stjerneelev.
Feen, der forvandlede sig. Bloom.
Godt at møde dig.
Hvordan kan du være så afslappet?
Træning.
I Linphea blev jeg hevet med til mange fundraisers med mine forældre.
Husk, at alle voksne her var på vores alder engang.
Aimee Leroy.
Jeg må tale med hende.
Selvfølgelig.
Tak. Farvel.
Er det…
En note. Om Aimee Leroy.
-Gift dig med ham! -Vi må tale sammen.
Herovre. Kom.
Og så planter Rosalind den på min ryg bare sådan uden videre.
-Jeg ikke er perfekt, men… -Sporingsstenen er lidt voldsom.
-Ja. -Alle derhjemme er enige.
Tak. Min mor tror, jeg er kriminel.
-Jeg ved, hvem du er. Bare rolig. -Kan du få hende til at fjerne den?
Du får altid det nyeste fra mig.
Men det er Rosalind, din mor lytter til for tiden.
Og hvis hun var væk?
Jeg tænker ikke, du kan lide, nogen uden for familien har så stor magt.
Uanset hvad jeg mente,
ville jeg ikke flage med det.
-Champagne? -Ja, tak.
Hvor venligt.
Nå, hvor er din bofælle?
-Hvilken en? -Stella!
Der er kun én.
-Feen, der forvandlede sig. -Bloom.
Du er interesseret i Bloom.
Da de brændte angreb, var jeg forberedt, for tidligere den dag
havde Rosalind hjulpet mig med min magi i Stencirklen.
Jeg husker lignende dage med at træne med dig.
Det betalte sig.
Richard har været borgmester i Blackbridge længe.
Elsket af alle.
-Hvordan har din kone det? -Godt, tak.
Jeg har sendt 20 sms'er.
Hun svarer ikke.
Hun står konstant hos Rosalind.
Hun skal sidde hos Rosalind til festmiddagen.
-Hun kan ikke komme med. -Nej.
Men det går nok, så længe nogen andre gør det.
-Det er vores tur. -Skal vi ikke vente?
I skal skynde jer. Bloom er stærk.
Får Rosalind adgang til den kraft, kan hun fordampe hele lokalet…
Modtaget. Rosalind og Bloom er dårligt nyt.
Ja.
Sluk den, eller jeg ødelægger den.
-Vil Sam dræbe hende? -Lige nu, men han er ikke sig selv.
Du ved ikke, hvor han er?
Han svarer ikke.
-Måske kan jeg fjerne hans vred… -Har du intet lært?
Med Aisha sagde jeg, det var en dårlig idé.
Og du blev ved. Med min bror. Og nu er han på randen til…
at blive morder, og vil du gøre det igen? Smart.
Lad os finde ham, før han gør noget.
Så jeg er forvist til almuen.
Jeg troede, du ikke ville med.
Nej. Men sidder nogen med dig, bør det være mig.
Ikke Andenverdenens tørreste kiks. Utroligt.
Styr dig.
Klart. Vi skulle nødigt ødelægge Rosalinds mystiske plan for i aften.
Hvad?
-Vi går nu. -Hvadbehager?
-Det er åndssvagt. -Jeg taler med mine venner.
Om hvad?
Dit kalorieindtag? Dit dødløft? Hvordan man undgår bøger?
Jeg troede, der var mere i dig. At du bare var en bange lille pige,
men du er bare ubehagelig.
Det sørgelige er, du tror, folk frygter dig. Det gør de ikke.
De kan bare ikke lide dig.
Undskyld. Hvor var vi?
Ser sit snit til at vælte mig.
Du kan være led mod mig.
Du kan flirte med de dumme drenge.
Du kan gøre alt.
Han vil aldrig elske dig.
Vid det.
Lad os gå. Østfløjen er denne vej.
Jeg tænkte, lidt selskab var godt.
-Hej. -Hej.
Jeg troede, du havde en mission.
Også mig.
Rosalind har andre planer.
Aisha og Flora er på,
så jeg må sørge for, Rosalind ikke prøver… Hvad?
Hvad?
Du ser bare…
Tænk, du er min kæreste.
…det gør mig så ondt.
Hvad laver du her?
-Rosalind inviterede mig. -Gudskelov. En med noget på hjerte.
Jeg vil høre alt om det.
Hvorfor er det her mon tomt?
Tak.
-Ja, han er ør. Du legede med ham. -Det var ikke det, jeg mente.
Et sekund. Skræddersyet cocktail.
Jeg tror, jeg fik hul igennem.
Sam ved, han ikke er en morder.
Jeg håber, du har ret. Finder nogen ud af hans planer…
Kom med mig. Nu.
Den vej.
-Er det den rette vej? -Det tror jeg.
-Kender du Sebastian? -Jeg har set ham i byen.
Sådan en skuffelse.
Andreas prøvede at gøre ham til specialist…
En umulig opgave.
Andreas, du må snart komme til parlamentet
og få en lektion i takt og tone af Stellas lærer.
Et lille My Fair Lady-øjeblik.
Sky blev i det mindste opdraget af Saul,
men tal om den blinde, der leder de blinde.
-Onkel Arthur! -Helt ærligt. Du ved, det er sandt.
Hvis du og min niece var blevet sammen,
skandale!
Det lader til, at du er kommet godt ud af det.
Du scorede feen, der forvandlede sig.
Godt klaret.
-Jeg har ikke scoret noget. -Må vi få lidt vand?
Vær ikke sådan en pige.
Undskyld mig et øjeblik.
Mere af det andet.
Rosalind.
Beklager, det begyndte at spidse til ved bordet.
-Tak. -Måske kunne du tage den lidt med ro?
-Alle er så sarte. -Nej, du var bare et kæmpestort røvhul.
Hvad sagde du?
Undskyld. Skal jeg sige det højere?
Du ved vel, at du er et nul. Ikke?
Mindre end et nul. Mit rengøringspersonale er vigtigere.
Tal ikke sådan til ham.
Du kan ikke komme her og behandle mine venner sådan.
Hver eneste kommentar fra din mund har været en slet skjult fornærmelse.
Og du er fuld.
Ja, jeg er sådan en pige.
Hent noget vand.
Din mor havde ret.
Du har ændret dig. Sikke en skam. Du ville så gerne have den juvel ud.
Han er en skid, men jeg har brug for ham.
Til afstemningen?
Blandt andet.
Hvorfor så gådefuld?
Jeg kan ikke lure dig.
Du truer mig og mine venner. Så inviterer du min fyr med.
Et øjeblik er vi som rivaler, så…
Du tror, jeg er en ond superskurk, ikke?
Det er vel min skyld.
Det er et image, jeg dyrker.
Lad mig være ærlig over for dig.
Jeg ville aldrig melde jer. Jeg ville miste din tillid.
Ved du, hvor skidt jeg ville fremstå?
Lokalet er fyldt med folk, der vil se mig mislykkes.
Jeg er gådefuld, fordi alt, jeg gør, må være skudsikkert.
De elsker dig.
Ingen elsker de magtfulde. Det finder du snart ud af.
Heldigvis virker frygt også.
Gådefuld igen.
-Du er dygtig til det. -Jeg må vel også more mig.
Undskyld, jeg har sagt meget, der ikke passede.
Men en ting skal du vide.
Du er min stjerneelev, Bloom.
At forvandle sig og slå de brændte er kun begyndelsen på din historie.
En historie, jeg er heldig at bevidne.
Du vil forme Andenverdenen mere end nogen af feerne her
og mere end dine venner.
Det bliver ikke let.
Jeg er på din side.
Hvis du vil have mig undskyldt,
jeg har gådefulde ting at se til.
Har vi allerede været her?
Uklart. Alle gange ser ens ud.
Uhyggelige.
Hvad var det?
Ja, naturligvis.
Vil du ikke svare? For meget.
Mit liv er et cirkeldiagram. Jeg har kun…
Nej, ikke det igen.
Brug ikke dine mål som en undskyldning. Det stikker dybere.
Jeg kan ikke lide ting, jeg ikke er god til, og jeg er ikke god til det her.
Hvad for noget?
Jeg har aldrig været sammen med en fyr. Overhovedet. Nogensinde.
Jeg ved, nogle ting sker af sig selv, men hvad hvis de ikke gør?
Hvad, hvis jeg ofrer mig for noget, jeg mislykkes med?
Eller værre, noget, der ender med at såre mig.
Du vil beskytte dig selv. Det forstår jeg totalt.
Men at falde for nogen er ikke noget, man bør beskytte sig mod.
Aisha, vi er bygget til at forelske os.
Vores kroppe frigiver hormoner, når vores tarmbakterier passer sammen.
Hvor vildt er det?
Men vi kæmper stadig imod. Hvorfor?
For at undgå at blive såret. For at bevare illusionen om kontrol.
Kontroltabet er det bedste.
Og ja, det slutter nok. Og det kan føles helt forfærdeligt.
Men sådan er livet også. Stød ikke livet fra dig.
Jeg tror, vi er her.
Det må være laboratoriet, men…
Kan du lugte noget?
Alkohol. Det er steriliseret.
Jeg lukker det for en sikkerheds skyld.
Vi skal bruge beviser. Et tomt laboratorium er ikke bevis.
Hørte du det?
Lyset!
Vent, lad mig.
Måske er der noget med stikket?
Sådan.
Aisha!
Den vej!
Jeg har den!
Stop med at kanalisere. Jeg tror ikke, din magi virker.
-Hvor er den? -Pas.
Derovre.
Hjælp mig!
Magi virker ikke.
Men hvad med kemi?
-Er det den? -Ja, vi har den.
Det ligner en bunke slim.
Vi har en video af Rosalinds fangehul i østfløjen.
Og billeder af bogen.
Flora, Terra og jeg så, hvad hun gjorde mod Devin.
Måske har vi brug for flere beviser.
Vi kan ikke vente. Vi får ikke så mange vigtige folk sammen igen.
Og hvis vi tager fejl?
Rosalind ved, at vi fik Silva ud.
-Vi må fælde hende. -Hun har ikke sladret.
Hun sagde, at hun ikke ville…
Jeg ved godt, jeg ikke burde, men jeg tror på hende.
-Det er kompliceret. -Det er faktisk ret enkelt.
Endda en kliché.
En outsider, der får smag af indercirklen og ikke kan få nok.
Du ved ingenting.
Jo, jeg gør, for jeg har selv udlevet det.
Du glemmer vist, at mit liv var sådan.
Dine 15 minutter berømmelse får folk dræbt.
Gør du ikke det rette, gør jeg.
…bliver på de rette hænder.
Og stærk nok til at indeholde dens ubrudte styrke.
Så lad os få afstemningen overstået,
så vi kan drikke videre?
Rosalind er ikke den, hun fremstår som.
Jeg prøvede at hjælpe ham!
-Vær ikke vred på mig. -Folk skal føle ting, Musa.
Jeg føler, hvad jeg føler.
Er det Sam?
-Er han… -Han klarer den.
I to bør tale sammen.
Husker du, da vi mødtes?
Selvfølgelig.
Du sagde, jeg lød som fraværet af kaos.
En stor mundfuld for et nyt bekendtskab.
Enya var nemmere. Men jeg forstod meningen.
Jeg ved ikke, hvornår det skete, men mit liv er fuld af kaos.
Det er alle vores liv.
Jeg ved, hvorfor du ville fjerne det. Jeg er ikke vred over det.
Selvfølgelig er jeg ikke morder.
Men jeg er ikke okay.
Ikke på grund af dig.
Hvad så?
Jeg forlader Alfea.
Nej. Sam, det her er midlertidigt. Du er bare forvirret.
Du kan mærke, hvordan jeg har det.
Jeg er ikke forvirret. Ikke længere.
-Vi kan ordne. Hvordan ordner vi det? -Musa.
Dig, os,
det har været det eneste gode i mit liv længe.
Men det er ikke nok.
Så du giver op?
Marco sladrer ikke, hvis jeg skaffer hjælp til Sam.
Så hjælp Sam, så…
Jeg kan ikke blive her. Og du…
Tag mig ikke ud af skolen.
-Tag mig ikke væk fra mine venner. -Som om jeg kunne.
Du hører til her.
Men Sam og jeg må væk.
Hvis vi fælder Rosalind?
Det er sødt tænkt.
Men hun er sværere, end I tror.
Efter at have tortureret ham
og have stjålet hans magi, lod Rosalind eleven dø på sit kontor.
Devin fortjente bedre.
Solaria fortjener bedre.
Ikke for at være uhøflig, men der kan være nogle uoverensstemmelser
i hendes Højheds teori.
Devin!
For en måned siden ringede min ven, borgmester Quinn, til mig.
To feer, der var blevet bortvist fra deres studier på Alfea,
forsvandt i Blackbridge.
De blev fundet dage senere, katatoniske. Med bidemærker. Jeg tilbød min hjælp.
Men før vi fandt svar, bad han mig holde det hemmeligt.
For ikke at skabe panik.
Jeg var på bar bund,
indtil jeg lånte en tekst fra det kongelige arkiv
med Arthurs tilladelse.
I den fandt jeg et gammelt væsen kaldet en Skraber,
et væsen fra Mørkets Rige.
Den lever af magi.
Jeg indså, at det var det, der var sket med de stakkels feer.
Jeg har studeret en Skraber her på skolen, siden vi fangede den.
Først da Devin blev fundet, fik jeg de svar, jeg havde brug for.
Jeg fik ham tilbage fra dødens rand.
Takket være Benjamin Harveys datter,
der opdagede et amalgam, som kunne genoplive alle tre feer.
Jeg undersøgte deres sind, og billedet stod klart.
Skraberne blev hidkaldt af en blodheks.
Vores gamle fjender har opdaget, hvordan man kan stjæle vores magi.
Hvis blodhekse fortsætter med at bruge Skrabere,
vil fe-magi,
og således feer,
stoppe med at eksistere.
Trods mine anstrengelser for at holde min undersøgelse hemmelig,
fornemmede nogle af jer fare og handlede.
Der bliver brug for jeres mod i de kommende dage,
når vi møder den sande fjende.
Tak, fordi I kom her.
Elever, I kan gå i denne omgang.
Undtagen dig, Bloom.
-Stella, er du okay? -Ja. Giv mig bare et øjeblik.
Han var ikke død. Jeg dræbte ham ikke.
Vi tog fejl. Jeg var sikker på, vi havde ret.
-Men vi tog fejl. -Hvad kan du ellers tage fejl af?
Kom så.
En vaskeægte god fe-gudmor.
Det skal fejres med en drink.
Du startede med fe-gudmor. Det belønner jeg ikke.
Hvad? Min gudmor er pisselækker.
Plejer det at virke? Skidt knægt med et hjerte af guld.
Det må du vurdere.
-Virker det? -Nej.
Men jeg fandt ud af, at jeg ikke er morder.
Jeg er netop på udkig efter "ikke er morder" for tiden.
Leroy var fantastisk. Hammerström var…
Jeg undgik ham. For fuld.
Smart.
Han talte på mig i 45 minutter.
Jeg kan opremse alle de drinks, han lugtede af.
Måske kan vi nå en svømmetur.
Vi må holde tidsplanen.
Jeg har haft en hård dag. Jeg må rense tankerne.
Så vi ses ved floden om ti? Eller 15, så du kan nå mavebøjninger?
Og jeg ville vælge den nye badetrusse.
Vi finder de blodhekse, der står bag, og eliminerer dem.
Hvad skal du bruge?
Lige nu har jeg alt, jeg behøver her på skolen.
Der var en grund til, I skulle møde Bloom.
Ikke alene er hun en stærk ung fe,
men inde i hende brænder legenden.
Drageflammen.
Drageflammen!
Hvilket betyder, Bloom er nøglen til at redde vores verden.
Jeg ved det. Det er voldsomt.
Ved Stencirklen sagde du, at det var blodheksene,
der havde holdt mig fanget i Aster Dell.
Er det på grund af det her i mig?
Drageflammen.
Det er det.
Hvad med mine forældre? Har de den også, eller er…
Jeg løj ikke dengang.
Jeg ved ikke, hvor du kom fra.
Men det gør blodheksene.
Vi kæmper mod dem og finder ud af det.
Du har skjult så meget. Kan jeg stole på dig?
Måske hjælper dette.
-Hvad er det? -Det er en benådning.
Silva.
Jeg har presset Arthur i en uge for at få den.
Stella ødelagde det næsten i eftermiddag.
Jeg forstår det ikke.
-Hvorfor… -Nu skal stridsøksen begraves.
Vi har en fælles fjende.
Blodheksene er en landeplage i Andenverdenen.
Hver gang vi driver dem væk, kommer de tilbage igen.
Hun har ret. Hvis de samler kræfter får at slå til,
må vi stoppe dem, før det er for sent.
Hvem du end er, kan du godt lade en pige være i fred.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil