Sky.
EN NETFLIX-SERIE
-Andreas brente huset ned. -Ja, jeg vet det.
Han har temperament. Det har han alltid hatt.
Jeg gikk glipp av den godnattfortellingen.
Kan du ta denne dritten tilbake? Jeg vet at det ikke tilhører Andreas.
Det har bare gått noen måneder, og du begynner å høres ut som ham.
-Hvordan kom du deg inn? -Harvey.
-Vi må snakke. -Nei.
Du blir tatt når du sniker deg inn her.
-Etter det Bloom gjorde for å få deg ut. -Det var nære på i dag.
Det fikk meg til å innse at det er et tidsspørsmål før de finner meg.
Hva skal jeg gjøre? Jeg går ikke i eksil uten å møte deg.
Jeg beklager.
Ok. Du har sagt det.
Du kan gå.
Si hva jeg må gjøre for å fikse dette.
Dra. Fra Alfea. Blackbridge. Alt sammen.
Dra og kom aldri tilbake.
Saul!
-Hyggelig at du kom. -Hvordan fant dere meg?
Heldigvis bryr noen seg fortsatt om loven.
-Beklager. -Så annerledes.
Men du har samme svakhet.
Det var derfor jeg aldri fikk barn.
Ta ham med til østfløyen. Vi har plass.
-Du ga meg alt det tunge. -Du meldte deg frivillig.
Til et enkelt bankettærend for å forlate skolen og møte Sebastian.
Så fant noen på en idé som får banketten til å synge.
Alumnbanketten er en stor greie.
Alle viktige Alfea-studenter fra de siste 50 årene vil være der.
Og du vil at de skal vite at du hjalp til med pynten?
Vil du vite det?
Ja.
Dette er første steg i min tjueårsplan.
Rektor Dowling lovte å skryte av meg.
Jeg skulle jobbe for en i hovedstaden, så bli lærer på Alfea,
jobbe meg oppover.
Og på en alumnbankett skulle Dowling slutte og jeg bli rektor.
Derfor forteller jeg ingen om planen.
Nei! Jeg antar…
Jeg tenker ikke lenger enn til lunsj. For å være ærlig tviler jeg på det.
Har du aldri tenkt på livet ditt etter Alfea?
I Gardenia ville jeg bare bli ferdig med videregående, men…
Leve et normalt liv. Bli kunstner eller ingeniør.
Så skjedde Alfea.
Vi har ti minutter.
Hun holder de savnede feene i østfløyen.
-Alle inngangene er bevoktet. -Vaktene vil ha hendene fulle i kveld.
Mine medalumner er kjendiser nå. De må beskyttes.
Mener du at vi bryter oss inn i østfløyen under banketten i kveld?
Eller en annen gang.
Vi tåler flere feer uten magi. Rosalind går nok ikke etter en av dere.
Og det holder, ikke sant?
Det er farlig, men etter avstemningen blir det vanskeligere å ta Rosalind.
Hvilken avstemning?
Dronning Luna utnevner rektor, men alumnene må sverge henne inn.
Det er vanligvis en formalitet, men…
Rosalind har ikke sett noen av dem på 16 år.
Så hun skal minne oss på hvem hun er.
Hvis det går bra, er hun garantert rektor. Hvis ikke…
Hva ville de mektigste i Solaria tenkt
om de visste at Rosalind stjeler magi fra elevene sine?
Dere trenger bevis.
Kom igjen, vi må tilbake.
Har han ringt?
Silva?
Nei.
Jo mindre vi vet om hvor Saul er, jo tryggere er han.
Jeg vet det.
Da Sky sa han ba ham om å dra, trodde jeg ikke han ville
dra.
Ikke-far-og-sønn-forhold er kompliserte.
-Ingen premie for å bli fort ferdig. -Jeg får dra. Det er en premie.
Jeg antar at Riven fortalte hva som skjedde hos Saul.
Mener du huset mitt?
Ja, jeg hørte det.
Det blir en lang og kjedelig kveld.
Pompøse alumner som aldri har jobbet hardt.
Dette hjelper meg.
-Riven! -Ta ettermiddagen fri.
Endre holdning.
Han også, forresten.
Dere har begge vært i dårlig humør.
-Det er en lås. -Ja, jeg vet at det er en lås.
All denne innestengte frustrasjonen. Stemmer ryktene?
Var trekanten litt for mye for deg?
Det var ikke for mye. Den gikk bare sin gang.
Vet han det?
Er jeg modellen?
Ikke verst.
Gror du en regnskog, eller…
Kjære, beklager. Jeg har en million tanker.
-Philip, bare gå. -Han virker annerledes denne uka.
Han har vanligvis en gnist,
-men den er borte. -På grunn av Devin?
-Det jeg gjorde? -Det Rosalind gjorde.
Det er større enn det. Han snakket med noen fra Malacoy.
Malacoy-akademiet?
De tilbød ham en jobb for noen år siden. Han sa han aldri ville forlate Alfea.
Jeg vet ikke hva det betyr for meg og Sam.
Spesialleveranse. Jeg skal hjelpe til.
Vi har faktisk hjelp.
Du trenger ikke å hjelpe.
Hei.
Dette er stolen din.
-Jeg kan flytte meg. -Jeg skulle gå uansett.
Jeg kan flytte meg.
Jeg skulle gå uansett.
Ok.
Vi ses senere.
Det var interessant.
Smertefullt.
Vi tekstet, og nå tekster vi ikke. Det er rart. Kan vi droppe det?
Går det bra?
Selvsagt, ja.
Jeg går på rommet mitt. Må dusje og gjøre meg klar.
Se om Grey har kommet seg. Vi ses.
Går det bra?
Kom.
Husker du at jeg fjernet Sams sinne med magi?
Jeg har sluttet på grunn av det du sa om å holde det inne.
Og han har det bra.
Det er problemet. Han har ikke det.
Han var rasende da han så på Rosalind, men han smilte og løy til meg.
Han holder noe hemmelig om henne. Jo før hun forsvinner, jo bedre.
I kveld er delt i to arrangementer.
Først mingler alumner og studenter,
så er banketten med bare alumner og VIP-er.
La meg gjette, du er en VIP?
Moren min kommer ikke i år, men onkelen min er der.
Jeg har mye å snakke med ham om, jeg overtaler ham mens dere skaffer bevis.
-Kan vi stole på ham? -Ja, han ser hvem folk er.
Og han er ikke redd for å si det. Han liker ikke Rosalind.
I det minste ser noen hvem hun virkelig er.
Gjestene kommer. Alt er klart.
Vi bør gå.
Vaktene vet hva de skal gjøre.
Tid for middag og show.
-Jeg tror det er Duke Hammerström. -Duke Hammer…?
Hammerström.
En solarisk Jeff Bezos.
Han perfeksjonerte tankebasert innkjøp. Det er et mareritt.
Hertug Oscar Hammerström, tankefe, ble uteksaminert i 1982.
Monopol på Den andre verdenens produkter.
-Har du laget notatkort for alumnene? -De starter samtaler.
Det er ikke sånn samtaler funker.
Aimee Leroy, så hyggelig å møte deg.
Jeg lagde te her om dagen,
det minnet meg om gjennombruddsteorien din om elementær væskemekanikk.
De er ikke alle vinnere.
Vi har noen timers mingling før vi stormer østfløyen.
Så jeg skal henge med deg og utnytte skattene du har her.
Er alle som gikk på Alfea som Duke Hammerstrong?
Er det ingen vanlige jobber i Den andre verdenen?
Jo, men de fleste gikk ikke på Alfea.
Alumnene er så viktige fordi denne skolen er best.
Jeg fant en vei inn i østfløyen.
Og ikke frik ut, men jeg synes det er best om jeg bare går alene.
-Nei. -Hva?
Det er greit, jeg…
Hvis jeg blir tatt, kan jeg overtale Rosalind.
Ja, hold den tanken.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg tok denne fra Rosalinds kontor. Lyst på en drink?
Jeg er opptatt nå, men jeg er sikker på at Riven er fri.
Mye å diskutere. Vi er ikke…
Jeg sladret for å få Rosalinds tillit, som mislyktes, og…
-Jeg… -Unnskyld, Beatrix.
Jeg har ikke tid.
Det er en fin flaske.
Fin nok til å gjøre opp for brannen?
Huset ditt var ikke så bra uansett.
Du fikk iallfall brukt senga. Overraskende at den ikke brant allerede.
Hva skjedde? Fant du ikke pilotlyset?
Er det morsomt?
Jeg er bare sjalu.
Sist jeg ble høvla over, var det av Beatrix og Rosalind, ikke på en bra måte.
Husker du ingenting?
Nei, bare at jeg ble sviktet av kjæresten min,
og Rosalind som styrer tankene mine.
Hva ville Rosalind?
Jeg aner ikke.
Alt er en tåke.
Det spiller ingen rolle.
Det eneste som betyr noe, er at jeg innser at Bea er en hurpe.
Godt at det er over.
Kom inn.
Jeg hopper i dusjen.
-Hva faen skjer? -Godt spørsmål.
Men du må være litt mer spesifikk.
Noe skjer mellom deg og Beatrix, men hun snakker ikke.
Beatrix er unnvikende. Sjokk.
Det er slutt.
Jeg visste ikke at jeg måtte fortelle deg alt.
Hva med oss?
Samme hva som skjedde, endrer det ikke…
Det finnes ikke noe "oss".
Jeg trodde vi var klare på det.
Jeg beklager, men…
Det handler ikke om deg.
Det gjorde det aldri.
Er de om alumnene?
Ja, hjelper meg å organisere tankene mine. Jeg vet det er teit.
Aisha gjør det samme.
Jeg ville ikke sagt dette om jeg ikke kunne kjenne følelser,
men Aisha liker deg.
Ikke gi opp.
Sam kommer snart.
Hva faen gjør du?
-Sam, jeg bare… -Ser gjennom sakene mine.
Hvorfor har du eldwynamalgam? Og en sprøyte?
-Jeg katalogiserte ting for faren min. -Slutt å lyve.
Rosalind er et problem. Noen må gjøre noe.
-Ja, vi skal avsløre henne… -Det holder ikke!
-Du er sint. -Hun ødelegger familien min.
Faren min er et skall.
-Ok, men la oss snakke om dette. -Nei.
Ikke mer snakk. Hun må straffes.
Sam, jeg har tatt sinnet ditt.
I ukevis. Med magien min.
Hver gang du ble sint på Rosalind, tok jeg det vekk.
Hver gang jeg tok det vekk, skjønte jeg ikke at det bygger seg opp.
-Jeg visste ikke… -Har du påvirket hodet mitt?
Jeg ville gjøre deg glad.
Du påvirket hodet mitt uten å si noe.
Beklager.
Men dette er en feil jeg har gjort.
Dette er ikke deg.
Du er ikke en morder.
-Sam… -Ikke rør meg.
Vaktene drar nok når banketten starter.
Hvis ikke, kan dere distrahere dem.
Dere er flotte.
Stor kveld.
Større enn du aner.
Gå med meg.
-Det er ikke bra. -Ikke dette heller.
VI MÅ SNAKKE OM SAM NÅ
Jeg velger å tenke positivt. Hold meg oppdatert.
Onkel Arthur!
Stella!
Så bare vi to, skal vi prøve noen menneskelige samtaler?
Jeg er ikke en robot.
Ikke si det til noen, men jeg avskyr disse tingene.
-Reed, hyggelig å se deg! -Takk.
Penger og status. Status og penger.
For en forferdelig eksistens.
Men de må stemme på deg.
Det må de.
Derfor vil jeg ha deg ved min side i dag.
Det er en plass ved banketten.
Jeg trodde det bare var VIP-er.
Du er den første feen som forvandles på generasjoner.
Hvor mye viktigere kan man bli?
-Og jeg er her for å støtte deg. -Hun er smart.
Hva om jeg ikke liker å bli brukt?
Det er feltmarskalk Bavani Selvarajah, kommandør i solariahæren.
Jeg lurer på hva hun hadde sagt om hun visste at dere slapp Saul Silva fri?
Jeg tror hun blir sint.
Skal vi finne det ut? Feltmarskalk.
Rosalind. Hvem har vi her?
Dette er stjerneeleven min. Feen som forvandlet seg. Bloom.
Hyggelig å treffe deg.
Hvordan er du så komfortabel nå?
Øvelse.
I Linphea ble jeg tatt med på mange innsamlinger med foreldrene mine.
Bare husk at alle disse voksne var på vår alder.
Aimee Leroy.
Jeg må snakke med henne.
Selvsagt.
Takk. Ha det.
Er det…
Notater. Om Aimee Leroy.
-Gift deg med ham! -Vi må snakke.
Her. Kom igjen.
Og så, ut av ingenting, fester Rosalind det på ryggen min.
-Jeg vet at jeg ikke er perfekt… -En sporingsjuvel er litt mye.
-Ja. -Alle hjemme er enige.
Takk. Moren min tror jeg er en pøbel.
-Jeg vet hvem du er. Ikke vær redd. -Kan du få henne til å ta den ut?
Du vet at jeg liker deg, kjære.
Men moren din lytter til Rosalind for tiden.
Hva om hun var borte?
Jeg tror ikke du liker at noen utenfor familien har så mye innflytelse.
Uansett hva jeg føler, ville jeg aldri sagt det offentlig.
-Champagne? -Takk.
Så snilt.
Hvor er romkameraten din?
-Hvilken? -Stella!
Det er bare én. Feen som forvandlet seg.
Selvsagt er du interessert i Bloom.
Da De brente angrep, var jeg forberedt, for den kvelden
hadde Rosalind lært meg om magi ved Steinsirkelen.
Jeg husker mange lignende dager med deg.
Det betalte seg.
Richard har vært ordfører i Blackbridge i flere tiår. Elsket av alle.
-Hvordan har kona di det? -Bare bra, takk.
Hun svarer ikke på melding.
BLUNK OM DU BLIR HOLDT FANGET.
-Hun har ikke forlatt Rosalind. -Hun sitter ved Rosalind ved banketten.
-Hun kan ikke dra til østfløyen. -Nei.
Men det er ikke verdens undergang om noen andre gjør det.
-Det er vår tur. -Skal vi ikke vente?
Skynd dere. Bloom er sterk.
Hvis Rosalind får tilgang til kraften, kan hun fordampe hele rommet…
Rosalind pluss Bloom er dårlig nytt.
Ja.
Skru den av, ellers smelter jeg den.
-Vil Sam drepe henne? -Nå, ja.
-Men det er ikke han som snakker. -Og du aner ikke hvor han dro?
Han tar ikke telefonen.
-Kanskje jeg kan fjerne sinnet… -Har du ikke lært?
Jeg sa det var en dårlig idé.
Du har gjort det mot broren min. Og nå er han på
randen av å bli morder, og du vil gjøre det igjen? Smart.
La oss finne ham før han gjør noe.
Så jeg er degradert til vanlige folk.
Jeg antok at du ikke ville komme.
Nei, men om noen sitter med deg, bør det være meg.
Ikke Den andre verdens-vannkjeksen. Det er utrolig.
-Ikke lag en scene. -Ok.
Jeg vil ikke ødelegge Rosalinds mystiske plan.
Hva?
-Vi drar. -Unnskyld meg?
-Vi drar. -Jeg snakker med vennene mine.
Om hva da?
Makroene dine? Dine beste markløft? Hvordan unngå å lese?
Jeg trodde du var mer.
Tøffingen utkledd som en liten jente, men du er bare slem.
Det triste er at du tror folk er redd for deg, men det er de ikke.
De liker deg bare ikke.
Beklager det. Hvor var vi?
Utnytter sjansen til å dytte meg.
Du kan være slem mot meg.
Du kan flørte med de dumme guttene. Du kan gjøre hva som helst.
Han vil aldri elske deg.
Vit det.
Vi drar. Østfløyen er denne veien.
Jeg trodde du ville ha selskap.
-Hei. -Hei.
Jeg trodde du var hemmelig agent.
Jeg også.
Rosalind har andre planer.
Aisha og Flora gjør det, så jeg skal passe på Rosalind. Hva?
Hva?
Du ser bare…
Tenk at du er kjæresten min.
…og føles forferdelig.
Hva gjør du her?
Rosalind inviterte meg.
Takk Gud. Noen med noe å si.
Jeg vil høre alt. Jeg lurer på hvorfor dette er tomt?
Takk.
Han er forvirret. Du lekte med tankene hans.
Det var ikke sånn ment.
Vent litt. Skreddersydd cocktail.
Jeg tror han hørte på meg.
Sam er ikke en morder, og han vet det.
Jeg håper du har rett. Om noen finner ut hva han planlegger…
Bli med meg. Nå.
Den veien.
-Er dette riktig vei? -Jeg tror det.
-Kjenner du Sebastian? -Jeg har sett ham i byen.
For en skuffelse.
Andreas prøvde å gjøre ham til spesialist, men…
Blod fra en stein.
Andreas, snart må du komme til hovedstaden
og Stellas gamle etikettelærer.
Søtt lite My Fair Lady-øyeblikk.
Sky ble iallfall oppdratt av Saul, men snakk om blinde som leder blinde.
-Onkel Arthur. -Gi deg. Du vet det er sant.
Det er ikke din feil, men om du og niesen min forble sammen,
skandale!
Du har visst landet på beina.
Landet feen som forvandlet seg.
Bra jobbet.
-Jeg landet ingenting. -Kanskje litt vann.
Nei, ikke vær den jenta.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Litt mer av det andre.
Rosalind.
Beklager, ting ble litt mye ved bordet.
-Takk. -Kanskje du bør roe deg ned.
-Alle er så følsomme. -Nei, du var bare en pikk.
Hva sa du til meg?
Beklager. Skal jeg si det høyere?
Du vet at du er ingenting?
Mindre enn ingenting. Jeg har renholdere som er viktigere enn deg.
Ikke snakk sånn til ham.
Du kan ikke komme og være respektløs mot vennene mine.
Alle kommentarer fra munnen din har vært dårlig skjulte fornærmelser.
Og du er full.
Ja, jeg er den jenta.
Gå og ta deg litt vann.
Moren din hadde rett. Du har forandret deg.
For en skam. Du ville fjerne den juvelen også.
Han er en drittsekk, men jeg trenger ham.
-Til avstemningen? -Blant annet.
Hvorfor er du så kryptisk? Jeg forstår deg ikke.
Du truer meg og vennene mine. Så lar du kjæresten min sitte med meg.
-Først er vi rivaler, så… -Tror du jeg er et ondt geni?
Det er min feil. Jeg skaper den personligheten.
Først skal jeg være ærlig.
Jeg ville ikke avslørt dere. Jeg trenger tilliten deres.
Og vet du hvor ille det ville sett ut?
Dette rommet er fullt av folk som vil se meg mislykkes.
Jeg er kryptisk fordi hvert trekk må være skuddsikkert, ellers angriper de.
Alle elsker deg.
Ingen elsker de mektige. Det får du snart vite.
Heldigvis fungerer også frykt.
Kryptisk igjen.
Du har en evne til det.
Jeg må ha det litt gøy.
Beklager, jeg har løyet mye.
Men det er én ting du må vite. Du er stjerneeleven min, Bloom.
Forandring og å ta De brente er bare begynnelsen på historien din.
En historie jeg er heldig som er vitne til.
Du vil forme Den andre verdenen mer enn noen av de feene,
og mer enn vennene dine.
Det blir ikke lett.
Jeg er på din side.
Unnskyld meg, jeg har kryptiske saker å ta meg av.
Har vi vært her alt?
Uklart. Alt ser likt ut.
Skremmende.
Hva var det?
HVOR ER DU?
Ja, selvsagt.
Skal du ikke svare? Du dreper meg.
-Livet mitt er som et sektordiagram. -Vi gjør ikke dette igjen.
Ikke bruk målene dine som en unnskyldning. Dette er dypere.
Jeg liker ikke ting jeg ikke er flink til, og jeg er ikke flink til dette.
Hva slags ting?
Jeg har aldri vært sammen med en fyr. I det hele tatt.
Og jeg vet at noen ting skjer naturlig, men hva om de ikke gjør det?
Hva om jeg ofrer for noe jeg vil mislykkes i?
Eller enda verre, noe som vil såre meg.
Du vil beskytte deg selv.
Stol på meg, å falle for noen er ikke noe å beskytte deg mot.
Aisha, vi er designet for å forelske oss.
Kroppene frigjør hormoner når tarmbakteriene er forenelige.
Hvor sprøtt er det?
Men vi motstår likevel. Hvorfor det?
For å unngå å bli såret. Opprettholde en illusjon av kontroll.
Å miste kontroll er det beste. Og ja, det tar nok slutt.
Og det vil føles fryktelig.
Men sånn er livet.
Ikke dytt vekk livet.
Jeg tror vi er fremme.
Dette må være laben, men…
Lukter du noe?
Alkohol. Den er sterilisert.
Jeg skal lukke den i tilfelle.
Vi trenger bevis. En tom lab er ikke bevis.
Hørte du det?
Lyset!
Vent, la meg.
Kanskje det er noe galt med støpselet?
Har det.
Aisha!
Den veien!
Har den!
Slutt å kanalisere. Jeg tror ikke magien din virker.
-Hvor er den? -Jeg vet ikke.
Der borte.
Hjelp!
-Magi fungerer kanskje ikke. -Hva med kjemi?
-Er det alt? -Ja, vi har den.
Det ser ut som kliss.
Vi har en video av Rosalinds fangehull i østfløyen.
Pluss bilder av den boka.
Flora, Terra og jeg så hva hun gjorde mot Devin.
Kanskje vi trenger mer bevis.
Vi får aldri så mange innflytelsesrike folk sammen igjen.
Og om vi tar feil?
Rosalind vet at vi slapp ut Silva.
-Vi må ta henne. -Hun har ikke sagt noe.
Hun sa hun ikke skulle, og jeg…
Jeg vet at jeg ikke burde det, men jeg tror på henne.
-Det er komplisert. -Det er faktisk ganske enkelt.
Klisjé til og med.
En outsider hele livet. Får en smak av den indre sirkelen og får ikke nok.
Du aner ikke.
Jo, for jeg har opplevd det. Du glemmer visst at dette var livet mitt.
Dine 15 minutter vil få folk drept. Hvis du ikke gjør det rette, gjør jeg det.
…blir i de rette hendene.
Og sterk nok til å holde sin ubrutte styrke.
Så skal vi gjøre ferdig avstemningen så vi kan fortsette å drikke?
Rosalind er ikke den hun virker som.
Jeg prøvde å hjelpe ham!
-Ikke vær sint på meg. -Folk må føle ting, Musa.
Jeg kan ikke noe for følelsene mine.
Er det Sam?
-Er han… -Han klarer seg.
Dere bør snakke.
-Husker du da vi møttes? -Selvsagt.
Du sa jeg hørtes ut som mangel på kaos.
Mye å si til noen du nettopp har møtt.
Enya var lettere. Men jeg skjønte hva du mente.
Jeg vet ikke når det endret seg, men livet mitt er kaos.
Alle livene våre er det.
Jeg vet hvorfor du ville fjerne kaoset. Jeg er ikke sint på deg for det.
Og jeg er ikke en morder.
Men det går ikke bra, Musa. Ikke på grunn av det du gjorde.
Hva er det?
Jeg forlater Alfea.
Nei. Sam, dette er bare midlertidig. Du er bare forvirret.
Bortsett fra at du føler hva jeg føler. Jeg er ikke forvirret.
Ikke nå lenger.
-Hvordan kan vi fikse dette? -Musa.
Du, oss, det har vært det eneste gode i livet mitt en stund.
Men det er ikke nok.
Gir du opp?
Marco holder det hemmelig så lenge jeg hjelper Sam.
Så hjelp Sam…
Du vet at jeg ikke kan bli.
Ikke ta meg ut av skolen.
-Ikke ta meg fra vennene mine. -Det vil jeg ikke. Du hører hjemme her.
Men Sam og jeg må dra.
-Hva om vi fjerner Rosalind? -Det er en fin tanke.
Men hun er tøffere enn du tror.
Etter å ha torturert ham i laben,
etter å ha stjålet magien hans, lot Rosalind den studenten dø.
Devin fortjente bedre.
Solaria fortjener bedre.
Jeg hater å bryte protokollen, men det kan være noen små feil
i den teorien.
Devin!
For en måned siden ringte min venn, ordfører Quinn meg.
To feer som hadde sluttet på Alfea, forsvant i Blackbridge.
De ble funnet dager senere, katatoniske.
Bitt. Jeg tilbød å hjelpe.
Men til vi fant svar, kunne jeg ikke si noe. Han ville ikke skape panikk.
Jeg må innrømme at jeg ble overrasket til jeg lånte en tekst fra Kongens arkiv
med Arthurs tillatelse.
I den fant jeg en eldgammel skapning kalt en skraper,
innfødt i mørkets rike.
Den spiser magi.
Jeg innså at det var det som hadde skjedd med de stakkars feene.
Jeg har studert en skrape her på skolen siden vi fanget den.
Det var ikke før Devin ble funnet, at jeg fikk svarene jeg trengte.
Jeg vekket ham fra nestendøden.
Takket være Benjamin Harveys datter,
som oppdaget et amalgam som klarte å gjenopplive alle tre feene.
Jeg undersøkte tankene deres, og bildet ble klart.
Skrapene ble påkalt av en blodheks.
Våre gamle fiender har oppdaget hvordan de skal stjele magien vår.
Hvis blodhekser fortsetter å bruke skrapere,
vil femagi, og derfor feer, slutte å eksistere.
Til tross for mitt forsøk på å holde forskningen hemmelig,
følte noen av dere fare og handlet.
Deres mot vil være nødvendig i de kommende dagene,
når vi møter vår virkelige fiende. Takk for at dere kom.
Studenter, dere er avskjediget for nå.
Unntatt deg, Bloom.
-Stella, går det bra? -Ja. Jeg trenger et øyeblikk.
Han døde ikke. Jeg drepte ham ikke.
Vi tok feil. Jeg var sikker på at vi hadde rett.
-Men vi tok feil. -Hva annet kan du ta feil av?
Gå.
En ekte god fe.
Det fortjener en drink.
Du startet med god fe. Jeg belønner ikke det.
Hva da? Min gode fe er heit.
Funker dette til vanlig? En slem gutt med et hjerte av gull.
Jeg vet ikke.
-Funker det? -Nei.
Men jeg fant ut at jeg ikke er en morder.
Flaks for deg, jeg liker ikke-mordere.
Leroy var flott. Hammerström var…
Jeg lot være. For full.
Lurt.
Han snakket bare til meg i 45 minutter.
Jeg kan liste opp drinkene jeg luktet på ånden hans.
Kanskje presse i en svømmetur.
Må holde timeplanen.
Det har vært en tøff dag. Jeg må rydde tankene.
Så vi ses ved elven om ti? Eller trenger du 15 for å ta noen situps?
Og jeg hadde valgt den nye trusa.
Vi skal finne blodheksene som gjorde dette og eliminere dem.
-Hvilke ressurser trenger du? -Jeg har alt jeg trenger på skolen.
Jeg ville at dere skulle møte Bloom av en grunn.
Ikke bare er hun en mektig ung fe, men inni henne brenner legendemagi.
Drageflammen.
Drageflammen!
Som betyr at Bloom er nøkkelen til å redde verden.
Jeg vet det. Det er mye.
Da vi snakket ved Steinsirkelen, sa du at blodheksene
var de som kidnappet meg og holdt meg på Aster Dell.
Er det på grunn av det inni meg?
Drageflammen.
Ja.
Hva med foreldrene mine? Har de det også…
Jeg løy ikke.
Jeg vet ikke hvor du kom fra.
Men det vet blodheksene.
Vi skal slåss mot dem og finne ut av det.
Jeg vet ikke om jeg kan stole på deg.
Kanskje dette hjelper.
-Hva er dette? -En benådning.
Silva.
Jeg har mast på Arthur i en uke for den jævla greia.
Stella kødda det nesten til, men…
Jeg forstår ikke.
-Hvorfor… -På tide å glemme forskjellene våre.
Vi har en felles fiende.
Blodheksene er en plage i Den andre verdenen.
Hver gang vi driver dem ut, kryper de tilbake.
Hun har rett. Og hvis de samler krefter for å gjøre noe,
må vi stoppe dem før det er for sent.
Uansett hvem du enn er, kan du la en jente være i fred.
Tekst: Trine Friis