СЕРІАЛ NETFLIX
Можеш у це повірити?
Що це в біса було?
Можливо, спалений.
-Ти козел. -Так, а ти слабак.
Я лише кажу, якщо хочете поштовхатися язиками чи ще чимось,
робіть це десь там.
Непогано для феї розуму.
Продовжуй. Буде ще краще.
Лайно. Вибач, я намагався бути грайливим.
Знаю. Я теж.
Упевнена? Бо я щойно відчув величезну хвилю огиди.
Це була не я.
Привіт?
Дуже смішно, Ніку.
-Але вдруге це не спрацює. -Не думаю, що це Нік.
Ходімо.
Айві.
Ну ж бо.
-Не можу. -Ти про що? Ходімо вже!
Я не можу рухатися.
-Айві! -Ти маєш вибратися звідси, Девіне.
Тікай!
Хто там?
Ніку?
Що?
Ваші емоції — інструмент.
Не більше, не менше.
Вони — джерело сили. Вам кажуть їх контролювати.
Це не завжди правильно.
У бою важливі інстинкти.
Відпустіть їх.
І знайдете справжню силу.
Десь посередині.
Я оцінювала учнів за останні місяці. Це твій результат.
Це краще, ніж на дні, так?
Я роблю, що можу.
Маячня.
Ти трансформувалася.
Того року ти перевернула школу догори дриґом.
Ти сильна.
Це вибір.
За директорства Даулінг я робила успіхи.
Вірність важлива. Її треба цінувати.
Твоя вірність недоречна.
Фара втекла, Блум.
Не знаю, чи вона злякалася наслідків замкнення мене під школою,
чи побачила напис на стіні, коли Луна поновила мене в правах, та вона втекла.
Даулінг не втекла би.
-І її шукає Соларіанська армія. -Вони припинили пошуки.
Це було марнуванням ресурсів.
-І вам байдуже? -Мені глибоко фіолетово.
Вона й Сол залишили слабких учнів,
неготових до небезпек навколо.
Яких небезпек?
Ніхто не бачив спаленого.
Думаєш, це найнебезпечніша річ?
В Іншосвіті не так, як там, звідки ти.
Ти й не уявляєш, які жахи тут існують,
а я уявляю.
І моя робота — підготувати тебе до бою з ними.
Робота, до якої Фара й Сол були непридатні.
Старого режиму немає, Блум.
Але… Сільва…
Сола Сільву в ці самі хвилини судять за його злочини.
Отже, повторюся, старого режиму вже немає.
Час прийняти новий.
Розалінд когось уб'є.
-Справа в мені, чи вона тепер зліша? -Гадаю, справа в стрижці.
Пропускати крізь себе стільки магії небезпечно. Учні не готові.
Якщо це шкодить мені, то їм тим більше.
Розалінд це байдуже, її турбують лише результати.
Довго стримуватимешся?
Я не вб'юся заради неї.
Я не вважаю її директоркою. А пані Даулінг — так.
Цими вихідними ми заїдемо у кілька міст поблизу.
Можливо, хтось її бачив.
Блум, я теж хочу знайти Даулінг,
але ціла Соларіанська армія шукала її місяцями.
Що, як вони не знали, де шукати? Або вона досі переховується?
Я просто кажу, що це тимчасово. Усе це.
Ми повернемо старі часи в цю школу.
Не дивися, але за тобою стежать.
Збочинець. Піду роздивлюся як слід.
Я ненавиджу 99% нововведень Розалінд, але ця форма просто…
Як добре поводитимешся, дозволю приміряти.
-Я точно його поклала. -Кишені перевірила?
Гадаю, так. Чесно, у мене так багато кишень.
-Фантастичний рюкзак. Я… -Менше розмов. Шукай.
-Зупинимося на секунду? -Ні.
Це фартух. Ми вже мали б його побачити.
Так, я забула його в кімнаті, а тепер запізнюся в теплицю.
Думаєш, ти могла б… І я говорю сама із собою. Чудово. Привіт.
Не те щоб мене ображало, що ти соромишся нашої компанії,
але, може, попереджатимеш, перш ніж…
Чого б це я соромилася компанії Музи?
Просто я вдягнена не найкращим чином.
Я в імітації кроксів.
Що в них поганого?
А тобі не заборонили невидимість після втечі з дому?
Так, але ніхто не бачив, як я це зробила. А якби й побачили, що з того?
Сказали б мамі? Ми не розмовляємо.
Це добре чи погано?
Вона твоя мама, але також монстр.
-Це я налаштовую ступінь стурбованості. -Зроби якнайнижчий.
-Скоротимо через Східне Крило. -Щось нове.
Точно милістю Розалінд.
Не хочу починати це «ви знаєте, хто я така», але… ви знаєте?
Було б добре проходити крізь стіни.
-Обережно, я огидний. -Я сама вирішу.
Що там у теплиці?
Під зав'язку. Шість спеціалістів. Дві феї.
Розалінд і Андреас точно хочуть нас понівечити.
Гей. Пам'ятай слова тата.
Я знаю. Так.
Тримай язика за зубами.
Семе, це не жарт.
Вона виключила близнючок Вінокер у перший же тиждень.
-Так, близнючки із «Сяйва». -Щасливиці.
От тільки вони зникли.
Чула, ще два учні не повернулися додому того тижня.
Спеціалістка і фея розуму.
Мабуть, це випадковість, та, може, не дражнитимемо ведмедя?
Ідеш у покій? Я б послухав плейліст Музи.
Ні.
Це не стосується вас двох. Просто…
Це правило покоїв, яке придумала Терра. І я згодна. Просто…
Знаєте, жодних хлопців.
Ви тепер не єдина пара.
Думаю, у твоїй кімнаті буде тихіше.
Вітаю. Я тут уже три години, і ти перша людина, яку я побачив.
Так. Це тихе місце. Гарне й відлюдне.
Справжня знахідка. Тренування спеціалістів такі людні й марудні.
Я Ґрей.
І мої очі тут угорі.
Аіша. І моя сумка внизу. Там, куди з тебе крапле вода.
Невесело.
То ти часто тут буватимеш, чи…
Ти бачила гніздо яструба на закруті?
Дитиною я ними захоплювався, але ніколи не…
Так. Я тримаю дистанцію. Вона дратується, якщо наблизитися.
То ви приятельки?
Може, встановимо графік для плавання?
Щоб не перетинатися без необхідності.
Вона дратується, якщо наблизитися.
Твоя черга.
Маленький принц і вискочка. Має бути цікаво.
До появи крові.
Боїшся забруднити свій новий наряд?
Може, хатні справи підійдуть тобі більше?
Сол цьому вчив?
Він носив фартух?
Просто зробімо це. Ми не поранимо один одного.
Ставки?
На перший погляд, програє Скай.
Дейн ще має це довести.
Багато тиску.
Так, Скай дасть йому простір,
піддасться, а тоді скористається нагодою.
Я ставлю три, два…
Але це не бій із першого погляду. Скай не випустить крові.
А ось Дейн…
Гарно.
Він такий мудак.
Так, і він твій батько.
Тобто колись ти й мене змусиш попотіти?
Гей, Дейне. Твої фанати надішлють тобі інтимні фото пізніше.
Ходімо перевіримо його. Ти можеш це пояснити.
Я люблю затишне чаювання, але якщо хочеш…
-Що сталося? -Невеликий спаринг між друзями.
-Що? Це ти зробив? -Вражена?
До речі, Бі хоче затусити ввечері. Ти з нами?
Завжди.
Що?
Ну ж бо.
Кажи вже.
-Не лише я. Усі хочуть знати. -Ти про що, Терро?
Ну, знаєш, ти, Дейн і Беатрікс. Що взагалі…
Хочеш знати, де чий рот?
Я намалюю тобі діаграму. Повісиш біля ліжка…
Ні, це не те, що… Забудь.
Що більше тебе це турбує, то більше йому подобається.
У ПОКОЇ НІКОГО НЕМАЄ
Можна мені йти?
Гей. Стривай.
Я просто хочу…
зробити це.
Зніми свою сорочку.
Спершу ти.
Скаю.
Гаразд. Добре.
Дуже болить?
Швидше дратує.
Андреас спраглий «першої крові».
Це підло.
Навіть для нього.
Усе гаразд.
Я в нормі.
Ти щось чув?
Про суд над Сільвою в Соларії.
Скоро мають бути новини, так?
Не знаю. Мені байдуже.
Скуйовджене волосся, задишка, порожні покої.
Схоже, сьогодні в меню незграбний ванільний секс.
Якщо тільки ти не чекаєш на шлюб?
Що хоче Розалінд?
Адже вона прислала свою помічницю, бо чогось хоче.
Я не помічниця Розалінд.
-Тобто вона не хоче мене бачити? -У неї повідомлення. Про Сільву.
Його засилають у Поляріс.
Беатрікс не брехала.
Крижана Північ? Це як смертна кара.
Спочатку Даулінг, тепер Сільва. Мій батько може бути наступним.
Він вдягає усмішку для Розалінд. Він не в захваті, але…
Хіба це не був самозахист?
Андреас його убив би, якби він не захищався. Хто його адвокат?
Гадаєш, судова драма себе вичерпала? Це не Першосвіт.
Там був трибунал, а тоді указ королеви.
А твоя мама не може скасувати виданий нею указ?
Якби й так, вона не з тих, хто змінює думку.
Це станеться завтра. Андреас очолює конвой.
Ми маємо щось зробити.
Кампанії з написання листів зазвичай доволі ефективні.
Це займає час.
Те, про що я думаю, далеко від написання листів.
Я думаю про щось активне.
Конфронтація із Соларією — це значно серйозніше,
ніж будь-які наші минулі дії.
Конфронтація із Соларією — погана ідея.
І навіть якби ми хотіли, Соларіанська охорона люта.
-Вони зосереджені і… -І це Сільва.
Він — єдине, що нас пов'язує з Даулінг. Із тим, як усе колись було.
Якщо дамо його заслати,
як скоро вони зроблять те саме і з моїм татом?
Просто уточнюю, ми говоримо про втечу з тюрми, так?
Ясна річ, ми не можемо сказати Аіші, бо вона спробує нас зупинити.
Блум мені вже сказала.
Того року я дещо засвоїла, і це — слухати Аішу, бо вона
завжди права.
До речі, я була проти звільнення Розалінд, бо це була дурна ідея.
І це теж дурна ідея, та принаймні, якщо плануватиму я, це спрацює.
Отже, бажаєте нарешті використати свою магію?
Це — простий супровід.
Забрати в Соларії, привезти на Довгий Берег,
посадити на судно до Поляріса.
Соларіанські війська зроблять брудну роботу.
Ми лише страхуємо.
Це для тебе буде проблемою? Бачити свого вихователя в кайданах?
Бачити, як його везуть у вигнання?
Я впораюся.
Непереконливо.
Наступного разу.
Що?
Ти серйозно?
Обговоримо слабкі місця.
Насамперед це те, що я не їду.
Відмова від блондинів логічна, але я корисна.
Ти потрібна Розалінд тут.
Це безглуздо.
Усі вільні.
Ніколи не говори так про Розалінд перед іншими.
-Байдуже, я… -Не байдуже. Не треба.
Ти потрібна їй тут, бо ти цінна.
Справді?
Коли я її звільнила, я думала,
вона проллє світло на те, звідки я,
і навчить таємним магічним штучкам.
А я лише супроводжую її з планшетом, ніби я секретарка.
Я рада, що ми вже не переховуємося,
але тоді я принаймні робила, що хочу.
Ми були самі 16 років, Маленька Буре.
Ми завжди будемо підлаштовуватися.
Повір, свого часу вона тебе винагородить.
Що ти тут робиш?
Це дещо конфузливо.
Слухаю.
Я наглядала за Скаєм.
Тобто переслідувала його?
Я ж казала, що це конфузливо.
Твоє взуття конфузливе. А переслідування жалюгідне.
Нікому не кажи, добре?
Прошу тебе, я не донощиця.
Але сходи на терапію чи щось таке.
Пройшли місяці.
Господи.
-Так, я знаю. Точно. -Аішо.
Дівчина-яструб.
Ти йдеш на річку сьогодні ввечері? Чи там вільно?
Можеш іти.
Ти можеш приєднатися, якщо захочеш чергової вистави.
У мене нові плавки. Такі тісні, що аж очі вилазять.
-Звідки ти його знаєш? -Він сусід Сема по кімнаті. А ти?
Я не знаю. Просто він мене дратує.
Відчуваю роздратування.
-Я також відчуваю тремтіння. -Стелла надіслала фото маршруту.
-Ні, це не те слово. -Ми маємо придумати план.
-Таке тепле, неясне… -Я тебе втоплю.
Караван наблизиться до школи на 10 км.
Андреас має перейти річку ось тут,
але Терра каже, цей міст згорів кілька тижнів тому.
У третьокласників була п'яна вечірка.
Ніхто не хоче казати дорослим.
Маємо завести їх на цю бічну дорогу, де більше можливостей сховатися.
-Там ми зупинимо караван. -Я його підірву.
Або я можу затопити мотор.
Це розумніше. І тихіше.
Муза скаже, якщо хтось запідозрить.
-Каблучка настрою до ваших послуг. -Далі вихід Стелли.
Вона стає невидимою, бере ключ і звільняє його. Зможеш?
Звісно.
Надіюся, я не надірву спину, адже на мені тримається весь план.
Так, Терро?
Я просто думаю, що ми маємо віддати цьому належне.
Ми працюємо разом, хай би що задумала Розалінд.
Покій Вінкс, команда.
Навіть Стелла, яка не визнає себе частиною групи,
рада бути частиною групи.
Я лише хочу, щоб ми пам'ятали: хай як погано може стати там,
тут усе добре.
Я говорила зі старостами спеціалістів і фей.
Усі учні були в кімнатах минулої ночі.
Та й ніхто не доніс би про напис.
Єдині, про кого невідомо, це Айві й Девін.
Але їх не бачили багато днів.
Вам щось про це відомо?
Лише те, що жоден із них не був перспективним учнем.
Що про них кажуть люди?
Чутки посилилися.
Як-от, що ви спіймали їх поза школою вночі,
і їх покарано.
Це абсурд. Очевидно.
Та навіть я визнаю, що їхнє зникнення дещо непокоїть.
Враховуючи двох інших зниклих фей, яких ви виключили.
Якщо справді є підстави непокоїтися…
Я дам тобі знати. Разом з іншими учнями.
Я можу бути вам більш корисною.
Ти вже достатньо корисна.
Щоночі ви кілька годин буваєте в Східному крилі.
У вас є книга на невідомій мені мові.
І, плітки в сторону, це дивно, що з вашою появою
феї зі школи почали зникати.
Некомпетентні феї, але тим не менше.
Тримати від мене секрети — це марнувати мій талант.
Джеймсе, може, візьмеш паузу?
Беатрікс почистить решту.
Я знаю, ти зайнятий.
Але я хотів би поговорити.
Гаразд. Добре. Розберемося з цим зараз.
Років 16 тому Розалінд наказала мені сховатися.
Усі думали, що я вмер. Це було їй корисно.
Я ні з ким не міг підтримувати зв'язок. Включно з моїм сином.
Це не було особисте, Скаю. Це був наказ.
Сол дав мені це, коли я був маленьким.
Cказав, він твій. Можливо, ти хочеш це назад.
Не знаю, чий це незбалансований мотлох,
але він не мій.
П'єш удень, га?
Хочеш зі мною? Рівена не буде весь день, кімната наша.
Не можу.
Мені потрібна ясна голова. Маю важливий день.
Важливий день?
Сільва…
-Краще не кажи мені. -Скаю…
Я вже добре тебе знаю,
і я знаю, що не зможу тебе зупинити.
Якщо Сільву зашлють, він не повернеться.
Ніколи.
Він — частина школи й потрібен нам.
І ти справді саме тому це робиш?
Він тобі потрібен, Скаю.
Це лавина лайна, Блум. Вийде в тебе чи ні — це лавина.
І він цього не вартий.
Ти виглядаєш, як собаче лайно, Соле.
Смердиш іще гірше.
Я був у в'язниці кілька місяців. Це виправдання?
Навіть після всього, ти досі хлопчик на побігеньках у Розалінд.
Ми обидва обрали собі лідерок.
Але тільки один із нас у кайданах.
Вирушаємо.
-Терро, посунеш сидіння? -У тебе не такі довгі ноги.
-Ти можеш не їсти? Тато про це жартує. -Я буду обережно.
Музика. Потрібна музика.
Потрібна Стелла.
Мабуть, це вона.
Ґрей?
Звідки в нього…
-Ти дала йому мій номер? -Не злися на мене.
-Який Ґрей? -Хто це?
Ти познайомила нас із Семом. А я віддячила.
-Це інше. -Попрошу відмінності й подібності.
Передні сидіння хочуть подробиць.
-Навіщо мені це зараз? -Що? Хлопець, який тобі подобається?
-Що? Подобається? -Ні!
Феї розуму все знають.
Він попросив Сема. А Сем — мене.
Це сусід Сема?
-Спеціаліст Ґрей? Із кубиками? -Кубиками?
ДЕ ТИ?
ШВИДШЕ! МИ ЧЕКАЄМО НА ТЕБЕ В АВТІВЦІ
У мій кабінет. Зараз.
Це якась хрінь.
Ми не про якогось злочинця говоримо. Це ж Сільва.
Його перевезуть, і ми більше про це не думатимемо.
Ти справді не маєш сумнівів?
Як це в біса можливо?
Бо колись я мав тільки сумніви.
Пам'ятаєш, який я був жалюгідний і слабкий того року?
А тоді я зустрів Беатрікс і тебе.
-Я знаю, хто я. -Дейне…
У тебе ніколи не буде таких почуттів до мене. Я знаю.
І все ж я маю від цього те, що хочу.
Я знаю, ти теж, тому сиди й не думай багато.
У четвер другого числа, десята ранку. У понеділок шостого числа, 15:37.
Двір.
У середу восьмого числа, сьома ранку. Буфет.
Мотель десятого числа.
Учора в східному крилі.
Список продовжується.
Що саме в у фразі «Магія невидимості заборонена»
було тобі незрозуміло?
Може, просто скажете, що моя мама вже їде, щоб мене покарати?
Не їде. Вона втомилася винагороджувати поганку поведінку увагою.
Тогоріч ти скористалася цією магією для втечі,
і тому вона її заборонила.
Вона сказала, якщо не послухаєшся…
Що це?
Знімай жакет.
Краще зроби це сама.
Із цим ти не зможеш задіяти магію невидимості.
І не залишиш територію школи.
-Маємо їхати. -Без Стелли ні. Вона ж і є план.
Ми щось придумаємо.
Що, як я начаклую пилок і викличу алергію в охорони?
Добре, забули. Це не спрацює.
Чекайте. Я маю іншу ідею. Ні, стривайте. Ось ця гарна. Або…
Ні, ця гарна. Що, як Аіша викличе в них усіх одночасне бажання помочитися?
У мозковій атаці всі ідеї гарні, але візьми паузу.
Перевірю, чи є ще шляхи перейти річку.
Голограми. Що, як використати голограми. Ви з Блум можете створити міраж і…
Можеш уже припинити?
Мій перший план був хорошим. У нас немає часу для іншого.
Гаразд. Маєш рацію.
Я подивлюся на карти.
Що ти зробила?
Я тепер краще вбираю людські емоції,
тож я зменшила її тривогу.
Без її відома?
Якби сказала, тривога повернулася б. Усе гаразд.
Думаю, це дуже погана ідея.
Ходімо. Треба їй допомогти.
Лайно!
Тут стався напад. Листок у крові з пурпурним відливом.
Тут таке буває? Пурпурна кров?
Тут усе буває. Я подивлюся, коли повернемося.
Придумала. Невеликі зміни, але перша половина плану така сама.
Ходімо.
Без моста караван буде змушений рухатися на північ.
Я затоплю мотор автівки.
Далі складніше.
Без магії невидимості Стелли ми маємо допомогти Сільві вибратися на волю.
-Терра дасть нам ключ. -Стривай.
Вони перемістять Сільву у менш надійне місце.
Лози Терри обмежені в просторі.
Моя вода — ні.
Обрати момент — це все.
Далі справа за Сільвою.
-Нічого не відбувається. -Потрібно їх відволікти.
Можеш злити бензин із бака?
Якого біса?
Зупинися!
Соле!
Де він?
Він не може не дихати так довго.
Він заспокоюється. Добре.
-Скільки ти втримаєш його? -Скільки потрібно.
Спустимося за течією. Спливе або він, або його тіло.
Шоломниця остання з них.
-Для чого вони Розалінд? -Це не наша справа.
Ми тут зашиваємося, лікуючи поранених учнів увесь день.
Я маю право знати, на що я витрачаю свій вільний час.
Розумію. Ти втомився.
-Я теж, але краще вдягни усмішку. -Ні, тату.
Вибач, я не ти.
І, чесно, коли ти так прикидаєшся, ти просто жалюгідний.
Семе!
Не говори так зі мною.
І лише Розалінд може говорити з тобою, як хоче?
Звільніть кабінет.
Ну, звісно.
Краще стеж за язиком.
Якщо не хочеш, щоб я з'ясувала,
кому з учнів вдавалося уникати охорони
достатньо довго, щоб обмалювати стіни в школі?
Я кілька тижнів нікого не виключала.
Уже пора.
Та спочатку ми маємо обговорити, що сьогодні сталося.
Ми маємо поговорити про Сола Сільву.
Гадаю, це найбільш нерозсудлива річ, яку ви колись робили.
-Я би так не сказала. -Хіба ви не були тут того року?
Коли Блум збожеволіла і випустила на волю злу директору.
Що нам робити?
Відвезіть мене в Блекбрідж.
За міською площею буде магазин мого друга Себастіана.
Він допомагав знешкодити Розалінд.
Він мене сховає.
У мене був офігезний рейтинг на Airbnb.
Тож я розраховую на компенсацію.
Вино добре. Віскі краще. Не шкодуй грошей.
І стосовно цього обідраного вигляду,
ця штука з 90-х, але леза досі гострі, тож…
Просто скажи, скільки потрібно бинтів.
-Дуже тобі дякую. -Завжди радий.
Я із Сільвою в магазині Себастіана,
але я думаю, краще, щоб ти зачекав до завтра.
-Якщо приїдеш після тренування. -Я не приїду, Блум.
Скаю.
Поговори з ним хоча б по телефону.
Радий, що з тобою все добре і що все вдалося,
і ти отримала, що хотіла, але я…
Я не хочу з ним говорити.
Порадуй мене.
Ми не знайшли тіла, тож це не найгірший сценарій.
Стріли прямо в спину. Чортів дикун.
А тоді він сумно шльопнувся в річку.
-Гру було закінчено! -Гадаєш, це смішно?
Скаю! Ні, ми просто базікали.
Базікали? Про постріл у спину?
Я просто жартую. Заспокойся, приятелю.
Не заспокоюся.
Гаразд. Але, гадаю, ми обидва пам'ятаємо, що сталося минулого разу.
Скаю! Відвали від нього!
Друже…
Захочеш іще побазікати, дай знати.
Вибач, Соле.
Скай не приїде.
Коли ви були в Капітолії, ви щось чули про Даулінг?
Я дуже старалася, але Соларіанська армія здається.
Хотів би я знати, де вона, Блум.
Але ми ще не здамося. Себастіан вміє розшукувати те, що зникло.
Я наче тер'єр.
Але, знаєш, ще крутіший.
Можливо, як інша собака. Які є круті собаки?
Я маю просто це відпустити? Повернутися в школу, ніби все нормально?
Ні.
Ні, тому що нічого не нормально.
Пам'ятай це, тому що Розалінд спробує тебе виснажити,
і ти забудеш, що таке нормально.
Тим часом, з'ясувалося, що Луна
надала Розалінд доступ до Королівських архівів.
-Лайно. -Що таке Королівські архіви?
-Древні тексти. Могутні релікти. -Це хороша річ.
Так, вона щось планує. Щось велике.
Це все моя вина.
Усе це.
Даулінг. Ви. Усе, що сталося в Алфеї, сталося тому,
що я була егоїстичною і хотіла відповідей.
Це я випустила Розалінд…
Не ти, так хтось інший. Вона там була не назавжди.
Але в одному ти маєш рацію.
Те, що вона задумала,
вона задумала 17 років тому.
І це почалося з тебе.
-Я і не знала, на що ти здатна. -Я теж.
-Це було сильно. -Дуже.
Якого біса, Стелло? Ти нас ігнорувала весь день.
Я думала, ми разом. Уся ця моя промова.
Мабуть, дамо їй розповісти, що сталося.
Я йшла до вас, але Розалінд мене покликала.
Схоже, моя магія не пройшла непоміченою.
Ти в нормі?
Так.
Я в нормі. Просто вона…
винесла мені попередження.
У тебе гість.
-Де ти була? -Спокійно, красунчику.
Вибач, я просто…
Це мій тато й Розалінд, і…
Іноді ти єдина, із ким мені знову стає добре.
Іди сюди.
ТИ ДУМАЄШ ПОВЕРТАТИСЯ?
КІМНАТА ТВОЯ
-Він у нормі. -Я сумніваюся.
Дай йому час охолонути, гаразд?
Так, добре.
Ми вже завершили з емоціями на сьогодні?
Я мала поганий день, і ви можете мені допомогти про це забути.
Це не було особисте.
Андреас небездоганний. І ми всі теж.
Ская там немає.
Гадаю, це виглядає дуже жалюгідно.
Мені потрібно випити.
Мені страшно.
Тому я і стримуюся.
Минулого року я поставила свою магію вище за все, і це погано закінчилося.
У мене інша думка з цього приводу.
Я тут стою завдяки тобі.
Саме так.
Вибачте, але всі в школі ненавидять вас і те, що ви зробили.
Невдоволення мас.
Знаєш, що буде, якщо ти їх послухаєш?
Натовп.
Нічого.
Нічого не буде.
Нічого важливого. Усі жиріють, усі щасливі.
Цей світ зупиниться.
Або їх буде вбито.
-Як гнітюче. -Це життя.
Правда в тому,
що мені байдуже, що мене ненавидять..
Мені байдуже, що вони думають. Ось, як я даю всьому раду.
На дещо вам не байдуже.
Я вам не байдужа.
Я втомилася стримуватися.
Я попросила її займатися зі мною.
Це буде щедро з її боку.
Я з'ясую, що вона задумала. Ми використаємо це проти неї.
Ти…
Ти думаєш, я зайшла занадто далеко?
Гаразд, я тебе люблю.
Найкращі подруги навіки.
Але я не можу бути твоїм моральним компасом, Блум.
Казати, що Аіша завжди права, це весело, але забагато тиску на мене.
Ні, я не припиню казати, як я почуваюся.
Можна питання про Ґрея?
Вони такі бридкі.
Але?
У них доволі комфортно.
Отже, тепер, коли ти маєш цей камінь, ти не можеш зникнути.
І що?
Ти маєш знову турбуватися про свій вигляд.
Ти розповіла сусідкам про цей новий аксесуар?
Достатньо вже того, що ти знаєш.
У мене мурашки по шкірі, як подумаю, що всі мені співчуватимуть.
Я не співчуваю.
Моя ситуація настільки ж погана, якщо не гірша.
Вибач, ми тут міряємося травмами?
Бо ти не знаєш і половини моїх бід.
-Я б виграла. -Допоможіть!
О боже. Що з тобою сталося?
Розалінд.
Лайно.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева