PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Někdo tam je. Tamhle.
Pitomý ovce!
Sedmnáct, osmnáct, devatenáct, dvacet…
Pitomý ovce.
Co je to s tebou?
Kde máš kámošku?
Tamhle?
No dobře.
Do prdele!
9:15 SRAZ SE STELLOU U HLAVNÍ BRÁNY
Páni. Jsi fakt ztracená.
Ohromuje mě tvá sebedůvěra, když vidím tu totální nevědomost.
Jsi až moc zapálená.
Vždyť v podstatě běžíš.
Neuděláš mi tu radost a neotočíš se, když jsem tady…
Nepotřebuji pomoc, ale díky.
Nic jsem nenabízel.
Jsi dost troufalá.
Ty musíš být víla.
Já jsem víla.
Promiň, nenapadlo by mě, že to někdy řeknu.
To je zvláštní, když si vezmu, že jsi na výšce pro víly.
Tam, odkud pocházím, moc víl nemáme.
A z které říše pocházíš?
Z Kalifornie.
- Ty nejsi z Jinosvěta? - Nejsem.
Víš, co je síla?
Před třemi měsíci jsem netušila, že Jinosvět existuje.
Kdybys byla v úzkých, neříkám, že jsi,
a potřebovala pomoc, kterou ti nenutím…
Kolej specialistů.
Vílí kolej je tamhle.
No jasně, kolej specialistů.
Fakt vím, co je to specialista!
Promiň, moc rád…
Mě budeš poučovat?
- Ne. - Jasně.
Vypadáš na to.
Přestaň oblbovat prvačky.
- Rive, počkáš chvilku? - Chceš za ní běžet?
Ne.
Jak je, chlape?
- Bloom. - Ty musíš být Stella.
Ahoj.
Já… Čekala jsem. Akorát jsem byla nedočkavá.
Typická američanka. Tak jdeme?
Slečna Dowlingová říkala, že jsi v Jinosvětě poprvé.
Snad cesta nebolela.
Slečna Dowlingová mi řekla, kdy a kde bude portál.
Bylo to v nějakém zapadákově, takže nic moc.
Ředitelka hraje podle pravidel,
utajení našeho světa před vaším je na prvním místě,
ať je to jakkoli nepříjemné.
Ale kdyby ses chtěla vrátit…
Parádní prsten.
Rodinné dědictví. Portálový prsten.
Při smyslech tě tu udrží jen vědomí, že můžeš kdykoliv odejít.
Tvůj svět možná není ideální, ale určitě překoná tenhle.
V Jinosvětě je sedm říší a každá z nich je jinak nudná.
Alfea bude jako tvůj druhý domov.
Musí to pro tebe být ohromující, úplně nový svět.
A stejně jsem potkala asi tři lidi, co přidávali fotky do Insta stories.
Tak trochu jsem čekala, že tu budou poletovat Zvonilky.
Jsi zklamaná?
Jen mě mrzí, že jsem nezahlédla žádná křídla.
Kdysi jsme křídla měly.
Postupem času jsme o transformační magii přišly.
Navíc, Zvonilka byla vzduchová víla.
Ty jsi víla ohně.
Jo, to už vím.
Tak kdy začínáme?
Lekce začínají zítra.
První se naučíš základy.
Naučíš se magii používat pomalu a bezpečně.
Když říkáte pomalu…
Tak myslím pomalu.
Magie dokáže být nebezpečná,
jak sama dobře víš.
Naše osnovy to zohledňují.
Důvěřuj našim postupům.
Pomalým postupům.
Absolventi Alfey ovládali celé říše, veleli armádám.
Stvořili mocné relikvie…
a znovu objevili dávno ztracenou magii.
Formují Jinosvět.
Pokud zde uspěješ,
dokážeš to taky.
No, tohle všechno, Jinosvět, Alfea…
vypadá to úžasně.
Ale není to můj domov.
Nechci vládnout říším a velet armádám…
Jsem tady, abych se naučila ovládat.
Ne, Bloom.
Jsi tu, protože víš, že nemáš na vybranou.
Jaký byl let?
V pohodě. Však víte, dlouhý.
- No, pokoj vypadá hezky. - Jo, to je.
- Je veliký. - Spolubydlící?
Kamarádi?
Jsem tu doslova hodinu, mami.
Co koukáš?
První den se o lidech můžeš dozvědět spoustu věcí.
Zatím se všichni zdají být v pohodě.
Ale pět holek v uzavřeném prostoru…
Je jen otázkou času, než se to tady nějak brutálně zvrtne
a pozabíjíme se.
Ale, zlato, nedělej z toho kovbojku.
Snaž se být aspoň trochu společenská, Bloom.
Vím, jak se cítíš. Je to nový začátek.
- Neseď jen na pokoji… - Já vím, mami. Díky.
Hele, vidím okno. Máte tam hezký výhled?
Ne. Prváci mají hrozný výhled.
I ten nejhorší výhled na Alpy musí být hezčí než nejlepší výhled na Gardenii.
Kolik je hodin? Máte dost světla.
Jo, vlastně…
- To stačí. - Je to…
- Zhasínáme. Vypnout telefony. - Musím jít.
- Mám vás ráda. - My tebe taky, zlato.
Jsi zachránkyně.
Můžeš mi tak říkat.
Ale stačí Aisha.
Jen jsem chtěla být milá, abychom se vyhnuly tomu masakru.
Můžu se zeptat, proč si myslí, že jsi v Alpách?
Naši… jsou oba lidé.
Žijí v domnění, že Alfea je mezinárodní internátní škola ve Švýcarsku.
Rodiče jsou lidé a dcera víla?
Slečna Dowlingová říkala, že v mém rodu musela být víla,
dávno zapomenutá kouzelná pokrevní linie.
Snad si jednou zvyknu na to, jak šíleně směšně to zní.
Panebože.
Jsi snad jediná ve vesmíru, kdo nečetl Harryho Pottera?
Víš, kolik času jsem strávila u testů, kam by mě zařadil Moudrý klobouk?
Havraspár?
Jo, někdy i Zmijozel.
Tak to vysvětluje ty lži.
Budu hádat. Nebelvír.
Proto to odsuzování.
Přeješ si?
Ty se převlékáš?
Ano.
Myslela jsem, že ta uvítací párty je neformální.
- To je. - Takže se jen tak neformálně převlékáš?
Lidi už mě v tomhle viděli.
Budou čekat něco jiného.
Oni čekají, že se budeš několikrát denně převlékat?
Lidi čekají, že budu nějak vypadat.
Ještě něco?
To světlo, to je… magie.
Jak přesně to…
Jsem mentor, ne učitelka.
Tohle tě naučí první den školy,
ale vílí magie je propojená s emocemi.
Můžou to být dobré myšlenky, nebo zlé.
Láska. Nenávist. Strach.
Čím silnější emoce, tím silnější kouzlo.
Takže, ty mě…
nesnášíš, nebo se bojíš?
Dívala ses na mě, když jsi udělala… to kouzlo.
Určitě mě nemáš moc v lásce…
Vždyť tě neznám.
Ale určitě na tobě jednou najdu něco…
co budu mít ráda.
Jo.
Společný prostor, Terro.
Tajnou zahradu lidi zbožňovali, protože byla tajná.
Myslím, že to není hlavní myšlenkou té knihy.
Je o tom, že když věci skrýváme, často nedoceníme jejich výhody.
No dobře.
No, ta je fakt milá.
Jenom se baví.
Vím, že je toho moc. Šok. Terra, víla země, a miluje rostliny.
Máme to v rodině. Sestřenka se jmenuje Flora,
máma je Rose a táta tu pracuje ve skleníku.
Proto znám tolik druháků. V podstatě jsem tu vyrostla…
Stella je druhačka? Proč bydlí s prvačkami?
No jo!
Já vlastně nevím.
Asi něco administrativního…
A raději bych to před ní nevytahovala.
Víš? Můžeme to uzavřít tím, že si řekneme: „Není to jedno?“
Nechceš sukulent?
Jsou fakt moderní, nenáročný, jako ty.
- Teda ne že bych tě znala. - Když jo, zmlkneš?
- Terro, jen si z tebe utahuju. - Dobře.
Děkuju.
Vlastně tenhle…
Muso?
Ty jsi tu vyrostla?
Jo. Zvláštní dětství, musím říct, ale…
Šla jsem si zaplavat do řeky, ale asi tu není bazén, co?
Říkáš, že jsi byla plavat?
Plavu dvakrát denně.
Teď jsi přijela.
Víš, co znamená „každý den“?
Nejblíž bazénu je asi rybník, kde trénují specialisté.
Ale neplave se tam, aspoň ne úmyslně.
Něco na té holce je.
Uhranula tě po prvním rozhovoru?
Co tě na těch bláznivkách tak bere?
Jak víš, že je bláznivá? Vždyť se neznáte.
Je to zrzka. Všechny jsou šílené.
Ale v posteli válí.
Mluvíš ze zkušenosti? Nevěděl jsem, že máš zrzavou ruku.
Přes léto jsi zlenivěl.
Oprava.
- Přes léto jsem se sjel. - Vážně?
Jestli mě chceš nějak blbě poučovat…
- Ne. - …nechci to slyšet.
Líp bys udělal, kdybys rozptýlil svýho agresivního skoro fotra,
aby mě nevyhodili.
Takže po vyučování
jste všichni moji.
A mám rád, když moje věci šlapou jak hodinky,
proto budete denně trénovat.
Najdete svou dovednost.
Zdokonalíte ji.
A nakonec i ty…
budeš bojovat jako on.
Připravený by bojoval ještě líp.
Zvládl to dobře. Upřednostňoval levačku, jako obvykle.
Skyův otec byl Andreas z Eraklyonu.
Přijat byl kvůli svému původu,
ale i přesto první den nastoupil a začal na sobě makat.
Dobrá práce.
Očekávám od vás to samé,
ať už jste třetí generace a poslali vás sem rodiče,
nebo jsem si vás osobně vybral ve vaší říši.
To rozhodnutí bylo učiněno na základě vašich předpokladů
k souboji a zacházení se zbraní.
Očekávám tedy, že tento talent budete denně prokazovat.
Bude vám to tu připomínat peklo…
dokud nepřijde peklo skutečné.
Jsme první obranná linie,
jediná jistota v nejisté budoucnosti.
Je to legrační?
Jde o to, že nám vykládáte o budoucnosti
na hradě, kde děcka šermují.
Musí být fajn žít ve světě, kde můžeš být měkký.
Kde se tak málo bojíš, že ti neúcta připadá v pořádku.
Víš, proč existuje bariéra?
Aby chránila školu před Sežehnutými.
Viděl jsi někdy Sežehnutého?
Nikdo v mém věku je neviděl.
Ale o to právě jde.
Není to za námi?
Co když ne?
Myslíš, že bys věděl, co dělat?
Bylo mi 10, když jsem je viděl poprvé.
Sbíral jsem s tátou dříví, když jsme to zaslechli.
Takové chraptění.
A cvrkot.
Můj otec ho střelil dvakrát. Jednou do hrudníku, jednou do hlavy.
Bylo to jedno.
Sežehnutí mají nadlidskou rychlost a sílu,
a když vás poraní…
následná infekce je velmi vážná a šíří se rychle.
Viděl jsem to.
Viděl jsem, jak otci mizí jiskra z očí.
Když upustil brokovnici, věděl jsem, co musím udělat.
Buď vděčný, že jsi neviděl Sežehnutého.
A jestli nějakého potkáš,
modli se, aby tě zabil, aby tě nemuseli zabíjet ti, které miluješ.
Je to čerstvé.
Možná vlk?
Nebo medvěd.
Třeba chtěl ochránit stádo, vzdálil se a překvapilo ho to.
Rád bych dál tipoval, ale…
Tohle jsou stopy sežehnutí.
Kdy byli spatřeni naposledy?
- To bude dvacet let. - Šestnáct. Rosalind byla vytrvalá.
- Mohli být schovaní… - Zabila je všechny.
To jsme si mysleli.
Bene, není důležité, co si myslíme. Bariéra funguje.
Dokud si nejsme jistí, ukliďme to, než začnou kolovat fámy.
Kdo vlastně viděl tělo toho pastýře?
Třeba byl starý. Všichni lidi stárnou a umírají.
Ta starobní dekapitace je fakt protivná věc.
Stalo se to babičce, když hrála bingo. Prostě…
Hlavička pod stolem.
- Bez urážky, ale… - Jím tak milion kalorií denně.
Kdybych neplavala, byla bych obří.
- Tancovala jsem. Chápu. - Když už jsme u toho…
Druhé kolo. Páni! Dvakrát denně. Myslelas to vážně.
Ty jsi ji slyšela?
Cože?
V pokoji.
Měla jsi sluchátka a ignorovala mě, jako bys neslyšela, ale Aishu jsi slyšela.
Někdy je nosím, když nechci s nikým mluvit.
Zdá se, že se to děje často…
se mnou.
To je můj problém. Nemůžeš za to.
Řekla jsi dost. Moc mluvím.
Tati? Kam jdeš? Skleník?
- Můžu nějak pomoct? - Na to ani nemysli, zlato.
Je to tvůj první den. Neschovávej se ve skleníku.
Celý život jsi chtěla chodit na Alfeu.
- Bav se. Buď sama sebou. - Dobře.
Ředitelka nemá čas. Musíte si domluvit schůzku.
- Haló? - Dám si vodu. Nechlazenou.
Díky, drahoušku.
Když je zavřeno, znamená to, že nechce…
Ředitelko Dowlingová!
Jsem Beatrix a asi budu znít jako kretén,
ale jsem vaše velká fanynka.
Před ředitelkou bych asi neměla říkat „kretén“!
- Jsem kráva. Do prdele! - To je hattrick.
Promiňte. Za všechno.
Já jen, že jsem na tohle čekala celý život. Být tady.
Jsem tímhle místem posedlá, jeho historií,
vaší historií.
Beru na vědomí.
Možná bys tu historii mohla probádat v knihovně? Mám práci.
LÁSKA. STRACH? NENÁVIST? VÍLA OHNĚ
VÍLÍ MAGIE SÍLA = EMOCE
VÍLA OHNĚ OVLÁDAT SE?
- Nemůžeš mě vyhodit! - Je sobota. Vypadni z pokoje.
Běž ven.
Dneska jsem venku byla.
Běž do kina. Běž na párty.
Běž jinam než na blešák nebo do starožitnictví.
Takže nestačí chodit ven. Musím být průměrná nána jako moje matka.
Lepší než divný samotář.
Páni, říct dceři, že je divnej samotář.
Nauč se něco o výchově!
Bojím se o tebe, Bloom.
Mělo by tě spíš zajímat, proč máš tak nezáživný a smutný život,
že se musíš neustále zabývat mou nudnou maličkostí.
To je hromada lidí.
Copak?
Vy snad… v Kalifornii nemáte párty?
Ty si to pamatuješ!
Udělal jsem dojem?
Kam bych mohla jít, aby to tam nevypadalo… takhle?
Co je venku?
Za bariérou?
Kolují různé zvěsti…
Vlci, medvědi, nebo mnohem horší věci.
A žádní lidi?
Výborně. Díky.
Ne, že bych tě chtěl… poučovat,
ale venku teď není bezpečno. Neměla bys chodit sama.
Chceš mě snad doprovodit?
Takhle to je? Ta balící hláška ujde.
Žádná hláška. Věříš mi?
Sotva se známe, ale možná jednou budu.
Ahoj, Skyi. Můžeme si promluvit?
Celý den jsem tě neviděla.
Celé léto, Stello.
Znáš tu holku, se kterou jsi mluvil, Bloom?
Bydlíme spolu.
Co to znamená, Stel?
- Nemůžu s ní mluvit? - To jsem neřekla.
Co přesně tím chceš říct?
Nerad bych tě naštval. Vím, co se stane, když se rozzuříš.
- Určitě uděláš správnou věc. - Jako vždy.
Dobrá podívaná?
Tak jo. Příjemné myšlenky.
Fotky z mé smutné puberty nejsou dost příjemné.
Beru na vědomí.
Ne!
Bloom.
- Co tady děláš? - Neboj se, Bloom.
- To nic. - Neměla bys tu být, Aisho.
Ani ty bys neměla. Ztrácíš kontrolu.
Ano, to vím.
Uklidni se.
Když se naštveš…
Prostě jdi… pryč!
Aisho, utíkej!
Ne, neměla jsi tam co dělat.
To má být omluva za to, žes mě málem zapálila?
Bylas splašená, nevědělas, co dělat.
Proto jsem chtěla být sama a zkusit si to.
Skvělý nápad.
Nejsem jako vy všichni.
Nevyrostla jsem tu. Mí rodiče neumí kouzlit.
Kouzlila jsem jen jednou a bylo to…
Co? Hrozný? Jsem v šoku.
Když jsem nedala test z matiky, zaplavila jsem celou školu.
Kohoutky, zavlažování, záchody…
Už ses někdy brodila lidskými bobky?
Já jo.
Nic příjemného.
Být víla občas znamená, že se musíš brodit ve sračkách.
No…
s mámou spolu moc dobře nevycházíme.
Já vím. Šokující. Nejsem…
pro ni ideální dcera.
Chtěla by roztleskávačku a já…
jsem přesný opak roztleskávačky.
Co to má do háje bejt?
Práskneš dveřmi, přijdeš o ně.
Tati, ona je šílená. To přece víš.
Musíš být otevřenější.
Tohle je dobrý začátek?
Ukázat dceři, že nemá nárok na soukromí, hranice nebo zastání?
Nehraj si na feministku.
Nebo tahle nána vytáhne megafon, disertačku a pěkně tě vyškolí.
Za každou poznámku máš další týden bez dveří. Tak prosím.
To jsem si myslela.
Tu noc jsem nemohla spát.
Pokaždé, když jsem zavřela oči, se ten vztek zhoršoval.
Pak se to stalo.
Bylo to, jako by ten oheň žil vlastním životem.
Už ani nevím, jak dlouho hořelo. Vzpomínám si jen… na jejich křik.
Bloom!
Pomozte nám někdo!
Prosím!
Mami? Je v pořádku?
Dostaň ji odsud!
Moje máma…
měla všude popáleniny třetího stupně.
Kvůli mně.
Od té doby jsem se každou noc vyplížila ven.
Bála jsem se…
že bych jim zase mohla ublížit.
Spala jsem v takovém děsivém skladišti poblíž našeho domu, dokud mě…
nenašla slečna Dowlingová.
Dobře.
Ohnivá historka vítězí nad sračkami. Vyhrála jsi.
A tví rodiče nevěděli, že jsi to byla ty?
Nevím, jak moc vzdálení ti mí vílí předci jsou, ale…
jediná magie, které naši věří, je zaklepání na dřevo.
Co je?
Je to zvláštní.
Zvládla jsi pořádnou dávku magie a to ses ani nesnažila.
Je těžké uvěřit, že pocházíš ze skryté pokrevní linie.
Nejsi náhodou adoptovaná?
Ne.
Ne, historku o svém narození jsem slyšela milionkrát.
„Zázračné dítě.“
V lůně jsem měla srdeční vadu, která zmizela den po narození.
Ach bože. Ty…
Musíš být podhozenec.
Co to je?
Aisho, co to je?
Podhozenec je vílí dítě, které po porodu zaměnili za dítě lidské.
- Cože? - Je to barbarské. Už se to nestává.
To není možné.
Jsi vážně mocná. Musíš být čistokrevná.
Přece bych poznala, kdyby naši nebyli mí rodiče.
Proč bys to vůbec říkala?
Jen chci pomoct.
To se ti nedaří.
Co jsi jí do háje řekla?
Pravdu. Protože jí někdo lhal.
Dáš si?
- Ne. Já jen… - Jsou dva druhy prváků.
Srabi a nadějní bývalí srabi.
Řekl bych, že to není buď a nebo, ale spektrum…
- Na zdraví. - Ne.
Zdraví je až na dně.
Šikanovat prváky? Fakt originální.
- Když chce, není to šikana, ne? - Tomu asi nerozumím.
Prostě ho ignoruj.
Myslí si, že je drsňák, ale je to jen tragický šprt v přestrojení.
A ty jsi trojice lidí v přestrojení.
- No tak. - Já to zvládnu.
Všichni si myslí, že s velkýma holkama můžou vyjebávat,
protože bývají milé,
neškodné a vlastně by měly být rády, že s nimi někdo mluví.
Ale někdy mají prostě fakt blbej den,
nějaký vychrtlý kretén řekne nějakou kravinu
a to pak nejsou rády, že s nima někdo mluví, nejsou milé,
a rozhodně nejsou neškodné.
Cože?
Něco jsi říkal, Rive? Určitě to je vtipné, ale moc tě neslyším.
- Málem jsi mě zabila. - Taky jsi mi chyběl.
Promiň, jsem Terra. To nebyl úplně dobrý první dojem.
Je to lepší, nebo horší než zvracet po jednom drinku?
Ale ne, rychle.
PODHOZENEC
TEROR VÍLÍCH DĚTÍ
To je tvá rodina?
Taky se mi občas stýská.
Ale máma…
Upřímně, kdyby mě sem nenutila chodit,
nebyla bych tu.
Bydlela bych doma,
chodila do školy, měla normální život.
Víš, že se nemáš za co stydět?
Není hanba chtít být doma.
Ignoruje mé zprávy.
Nebude to tím, že se ti svěřila a tys jí řekla, že je zrůda?
- Viděla jsi Bloom? - Teď ne.
Ano?
Tváříš se sice vyrovnaně, ale sžírá tě vina.
Jsi víla mysli.
Víla mysli?
- Co ovládáš? Paměť, myšlenky… - Teď ne.
- Všechno v pohodě? - Ani ne.
Hledám Bloom a Stella se kvůli tomu cítí provinile.
Mohly byste mě laskavě ušetřit toho drama?
Nemluvila náhodou se Skyem?
A?
Vím, co se stalo posledně, když někdo mluvil se Skyem.
Byla jsem tu loni, pamatuješ?
Stello, kde je Bloom?
Stýskalo se jí, udělala jsem dobrý skutek a půjčila jí prsten,
aby se mohla vrátit na Zemi.
Nefunguje to jen za bariérou?
Ano, na starém hřbitově je portál.
To je hluboko v lese, Stello.
Víš, co je tam venku, že jo?
VÝCHOD
To je Bloom.
Páni! Dvakrát za den.
Počkej, zavolám do novin.
Najednou chceš kecat, stačilo se přestěhovat přes půl světa.
Dobrý, co?
Snadné řešení.
- Dáme videohovor? - Ne.
Jen jsem se chtěla ozvat,
když jsme to předtím museli utnout a…
- Musíš mít rozhozený režim. - Asi jo.
Je všechno v pořádku?
Jo, jsem…
v pohodě.
Víš, nemusíš být v pohodě.
Je ti teprve 16.
Já bych to ve tvém věku nezvládl.
Jsi odvážná po mámě, buď ráda.
Co když…
jsem udělala chybu?
Jsi moc výjimečná na to, abys zůstala tady.
Co když nevíte, jaká jsem?
Hele, jsme tví rodiče, Bloom. Jestli tě neznáme my, tak nikdo.
Trápí tě něco?
Chceš nám něco říct?
Ne, máte pravdu.
Patřím teď na Alfeu.
Bloom, poslouchej.
Ať už se děje cokoli, vím, že je to na houby, ale ty to zvládneš.
Vždycky jsem věděla, že půjdeš vlastní cestou.
Jinou než já nebo táta.
Je to těžké.
Už se těším,
až uvidím, kdo se z tebe vyklube.
Máme tě rádi, Bloom.
Já vás taky.
VÝCHOD
CO SE TO SE MNOU DĚJE?
PYROKINEZE? MUTACE? SUPERSCHOPNOSTI? OHNIVZDORNOST?
Prosím…
Nezastavuj.
Jsi v pořádku?
Jo, asi jo.
- Co to bylo? - Myslím, že se tomu říká Sežehnutý.
Kde je Stella?
Je ve škole. Proč?
Ta věc má její prsten.
Nemůžeš tu být, Stel.
Jestli to zjistí Silva…
Odejdu, než vyjde slunce.
Tohle na mě nezkoušej, Stel.
Dalas mi kopačky.
Jo, já vím.
Celé léto se neozveš a teď nemůžu pokecat s prvačkou?
Ano, já vím, jasný?
Promiň.
Co tady děláš?
Žárlila jsem.
Vím, že bych neměla, ale stalo se.
A udělala jsem pitomost.
Teď mě všichni mají za zrůdu.
- Stel… - Ne, prosím. Nemůžu tam spát, Skyi.
V místnosti, kde mě všichni nesnáší.
Prosím. Můžu tu s tebou dnes zůstat?
Vedle někoho, kdo mě… snese.
Jsi lepší, než si myslíš, Stello.
Jiní to neuvidí, když to nevidíš sama.
Ředitelka se o toho Sežehnutého postará, Bloom.
Nenechá ho v Prvním světě.
Neboj se.
Tví rodiče jsou v bezpečí.
Díky.
Půlnoční ponocování?
Spíš půlnoční šňupání Adderallu.
Ale spánek asi potřebovat budu.
Mám plné ruce.
Ty jsi v prváku.
Jsem spousta věcí.
Já vím, že chceš poslouchat hudbu,
a naprosto to chápu, ale budeme…
tu nějakou dobu společně bydlet.
Takže…
Půjčila jsem si od bráchy reprák. Nemusíme spolu mluvit.
Můžeš být ve svém světě. Akorát…
tam nemusíš být sama.
Nebo ne. O nic nejde.
- Nezlob se. - Nezlobím se.
Přestaneš s tou falešnou hrou na štěstí?
Ale já jsem fakt šťastná.
A já jsem empatička.
Cítím všechno, co cítíš ty.
Úzkost, když jsi se mnou, nejistotu se Stellou a tvůj vztek.
To teď cítím, možná silněji než ty.
To je můj dar, dá-li se tomu tak říkat.
Nosím ta sluchátka,
abych si mohla odpočinout od emocí ostatních
a soustředila se na ty své.
Ale jestli chceš vědět, jak se cítím…
Připoutala jsem ho ve stodole za bariérou.
- Měla jsi ho zabít. - A nechat ve světě lidí?
Měla jsi ho přivést sem a pak ho zabít.
Neporušil ti kůži?
Ne, nejsem nakažená.
Ben pro mě ve skleníku vyrábí olej z květů Zanbaqu.
Bude několik hodin v bezvědomí.
- Farah… - Musím se mu dostat do hlavy.
Musím vědět, jestli to byl ojedinělý incident nebo ne.
Nebo ne?
Jako něco víc?
Našla jsem v Prvním světě podhozence.
Podhozenec.
Ti se neobjevili celá staletí.
A přesto tam byla.
Vyměněná před 16 lety.
Tehdy byl spatřen poslední Sežehnutý.
Myslíš, že to spolu souvisí.
Je to složité, Saule.
Rosalind nám toho tolik tajila.
Mám o studenty strach.
Dnešní Alfea je jiná než ta, kam jsme chodili my.
DÍKY ZA DNEŠEK
NENÍ ZAČ
Mají před sebou tolik zážitků.
DANOVI SE LÍBÍ VAŠE FOTKA
I kdyby byl náš svět v bezpečí, procházejí složitým obdobím.
Ale tento svět v bezpečí není.
A nevím, jak dlouho je před ním dokážeme chránit.
Vím, že to cítíš.
Tu… změnu.
Tak dlouho žijí v klidu, že neví, jak vypadá chaos.
Možná ho zažijí.
Dobré ráno, broučku.
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová