‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫יש שם מישהו למטה. שם.‬
‫כבשים מזורגגות!‬
‫שבע עשרה, שמונה עשרה, תשע עשרה, עשרים…‬
‫כבשים מזורגגות.‬
‫מה יש לך?‬
‫איפה החברה שלך?‬
‫שם?‬
‫טוב.‬
‫לעזאזל!‬
‫- 9:15, לפגוש את סטלה בשערי אלפיה -‬
‫וואו. ממש הלכת לאיבוד.‬
‫אני מתרשם מהביטחון העצמי שלך‬ ‫אל מול בורות מוחלטת.‬
‫הבעיה היא שיש לך מחויבות יתר.‬
‫את ממש רצה.‬
‫עכשיו כשאני כאן,‬ ‫לא תוכלי לתת לי את הסיפוק של לפנות…‬
‫אני לא צריכה עזרה, אבל תודה.‬
‫לא זוכר שהצעתי.‬
‫ממש יהיר מצדך.‬
‫את ודאי פיה.‬
‫אני באמת פיה.‬
‫מצטערת, זה משהו שלא חשבתי שאומר.‬
‫מוזר, בהתחשב בכך שאת בחצר בית ספר לפיות.‬
‫אין לנו הרבה כאלה במקום שבאתי ממנו.‬
‫ומאיזו ממלכה את?‬
‫קליפורניה.‬
‫את לא מהעולם האחר?‬ ‫-לא.‬
‫ואם אתה רוצה ממש להידהם,‬
‫לפני שלושה חודשים‬ ‫אפילו לא ידעתי שהעולם האחר קיים.‬
‫אם הלכת לאיבוד, ואני לא אומר שכן,‬
‫ואת צריכה עזרה, ואני לא אומר שאני מציע…‬
‫זה בניין המומחים.‬
‫בניין הפיות נמצא בכיוון הזה.‬
‫אה, בניין המומחים, כמובן.‬
‫אני יודעת מה זה מומחה.‬
‫מצטער, אני אשמח…‬
‫להתנשא עליי?‬
‫לא.‬ ‫-כמובן.‬
‫זה נראה כמו הקטע שלך.‬
‫תפסיק להימרח על תלמידות חדשות.‬
‫ריב, תן לי רגע.‬ ‫-למה? אתה מתכוון לרדוף אחריה?‬
‫לא.‬
‫מה שלומך, איש?‬
‫בלום.‬ ‫-את ודאי סטלה.‬
‫היי.‬
‫אני… חיכיתי. פשוט… נגמרה לי הסבלנות.‬
‫מאוד אמריקאי מצדך. שניכנס?‬
‫גב' דאולינג אמרה שזו הפעם הראשונה שלך‬ ‫בעולם האחר.‬
‫אני מקווה שהנסיעה היתה נוחה.‬ ‫-גב' דאולינג אמרה לי מתי ואיפה ייפתח השער.‬
‫זה היה באמצע שום מקום, אז זה לא היה נוח.‬
‫המנהלת אוהבת לפעול לפי הספר‬
‫ושמירה על חשאיות העולם שלנו‬ ‫היא הפרק הראשון,‬
‫לא משנה כמה אי נוחות זה גורם.‬
‫אבל אם תרצי לחזור פעם…‬
‫זאת חתיכת טבעת.‬
‫ירושה משפחתית. טבעת שער.‬
‫הדבר היחיד ששומר על שפיותך במקום הזה‬ ‫הוא היכולת לעזוב אותו.‬
‫העולם שלך אולי לא תמיד מלהיב,‬ ‫אבל הוא עדיף על זה.‬
‫יש שבע ממלכות בעולם האחר,‬ ‫כל אחת משעממת מרעותה.‬
‫חשבי על אלפיה כעל ביתך החדש.‬
‫- סולריה, אלפיה -‬
‫אני בטוחה שזה מלחיץ, עולם חדש לגמרי.‬
‫ועדיין, ראיתי לפחות שלושה אנשים‬ ‫מעדכנים את הסטורי באינסטגרם.‬
‫ציפיתי למצוא בית ספר‬ ‫עם טינקרבליות שטסות ממקום למקום.‬
‫מאוכזבת?‬
‫אני סתם מבואסת שעוד לא ראיתי כנפיים.‬
‫היו לנו כנפיים בעבר.‬
‫ככל שהתפתחנו, איבדנו את קסם ההתמרה.‬
‫וגם, טינק הייתה פיית אוויר.‬
‫את פיית אש.‬
‫כן, את זה אני יודעת.‬
‫אז מתי מתחילים?‬
‫הלימודים מתחילים מחר.‬
‫תתחילי בשיעורי הבסיס.‬
‫תלמדי להשתמש בקסם שלך לאט ובאופן בטוח.‬
‫כשאת אומרת… לאט…‬
‫אני רצינית.‬
‫קסם יכול להיות מסוכן,‬
‫כפי שאת יודעת היטב.‬
‫מערכת השעות תוכננה בהתאם.‬
‫בטחי בתהליך.‬
‫בתהליך האיטי.‬
‫בוגרי אלפיה שלטו בממלכות והובילו צבאות.‬
‫הם יצרו חפצים רבי עוצמה…‬
‫וגילו מחדש קסם שאבד.‬
‫הם מעצבים את העולם האחר.‬
‫אם תצליחי כאן,‬
‫גם את תעצבי אותו.‬
‫המקום הזה, העולם האחר, אלפיה…‬
‫הוא נראה מדהים.‬
‫זה לא הבית שלי.‬
‫אני לא צריכה לשלוט בממלכה או להוביל צבא ו…‬
‫באתי כי הבטחת ללמד אותי שליטה.‬
‫לא, בלום.‬
‫באת כי ידעת שאין לך ברירה אחרת.‬
‫איך הייתה הטיסה שלך?‬
‫טובה. את יודעת, ארוכה.‬
‫החדר נראה נחמד.‬ ‫-הוא נחמד.‬
‫הוא גדול.‬ ‫-יש לך שותפות?‬
‫חברות?‬
‫זאת השעה הראשונה ביום הראשון, אמא.‬
‫אל תעשה פרצוף.‬
‫אפשר ללמוד הרבה על אנשים ביום הראשון.‬
‫כולם נראים מגניבים, אני מניחה.‬
‫אנחנו חמש בנות במקום סגור, אז…‬
‫זה רק עניין של זמן‬ ‫עד שנידרדר למצב של "בעל זבוב" ו…‬
‫נהרוג זו את זו.‬
‫"בעלית זבוב", מותק. אל תהיי סקסיסטית.‬
‫את יכולה לפחות להשתדל להיות חברותית, בלום?‬
‫אני מכירה אותך. זאת התחלה חדשה.‬
‫אל תשבי סתם בחדר שלך…‬ ‫-אמא, הבנתי. תודה.‬
‫אני רואה חלון. יש לך נוף יפה?‬
‫לא, לתלמידי שנה א' יש נוף דפוק.‬
‫אני בטוחה שהנוף הכי גרוע באלפים‬ ‫עדיף על הנוף הכי טוב בגרדיניה.‬
‫מה השעה שם, דרך אגב? נראה בהיר.‬
‫כן, בעצם…‬
‫בסדר.‬ ‫-זה…‬
‫כיבוי אורות. כיבוי טלפונים.‬ ‫-אני חייבת לסיים.‬
‫אוהבת אתכם.‬ ‫-אוהבים אותך גם, מתוקה.‬
‫את פשוט מלאך.‬
‫את יכולה לקרוא לי כך.‬
‫או לקרוא לי איישה.‬
‫רציתי רק להתחבב עלייך‬ ‫שלא תהפכי לי ל"בעלית זבוב".‬
‫אני רוצה לדעת למה הם חושבים שאת באלפים?‬
‫ההורים שלי בני אנוש, שניהם.‬
‫אז הם חושבים שאלפיה היא פנימיה בין-לאומית‬
‫בשווייץ.‬
‫הורים בני אנוש, בת פיה?‬
‫גברת דאולינג אמרה שיש פיה במשפחה שלי,‬
‫שושלת קסומה שהייתה רדומה זמן רב.‬
‫יום אחד אתרגל לכמה מגוחך כל זה נשמע.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫את הבנאדם היחיד ביקום‬ ‫שלא קרא את "הארי פוטר"?‬
‫בבקשה. אם היית יודעת כמה שעות בזבזתי‬ ‫בחידוני מצנפת המיון…‬
‫רייבנקלו?‬
‫לפעמים סלית'רין, כן.‬
‫זה מסביר את השקרים.‬
‫תני לי לנחש. גריפינדור.‬
‫מסביר את השיפוטיות.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫את מחליפה בגדים?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שמסיבת האוריינטציה‬ ‫היא לא אירוע רשמי.‬
‫נכון.‬ ‫-אז למה את מחליפה בגדים?‬
‫אנשים כבר ראו אותי בתלבושת הזאת.‬
‫הם יצפו למשהו שונה.‬
‫אנשים מצפים שתלבשי‬ ‫תלבושות שונות במהלך היום?‬
‫מצפים שיהיה לי אכפת איך אני נראית.‬
‫עוד משהו?‬
‫האור הזה, זה… קסם.‬
‫איך את בדיוק…‬
‫אני מלווה, לא מורה.‬
‫תראי, את תלמדי את זה ביום הראשון,‬
‫אבל קסם פיות קשור לרגשות.‬
‫יכולות להיות מחשבות טובות או רעות.‬
‫אהבה. שנאה. פחד.‬
‫אבל ככל שהרגש חזק יותר, גם הקסם חזק יותר.‬
‫אז את… שונאת אותי או מפחדת ממני?‬
‫כי הסתכלת עליי כשעשית את ה… לחש.‬
‫לא חושבת שאת אוהבת אותי, אז…‬ ‫-אני לא מכירה אותך.‬
‫אבל אני בטוחה שברגע שאכיר אותך, אמצא…‬
‫משהו לאהוב.‬
‫כן.‬
‫חלל משותף, טרה.‬
‫כולם אהבו את הגן הנסתר כי הוא היה נסתר.‬
‫זה לא ממש המסר של "הגן הנסתר".‬
‫זה סיפור על האופן שבו דברים שלא חולקים בהם‬ ‫לא זוכים להערכה מלאה.‬
‫טוב.‬
‫היא נראית מקסימה.‬
‫היא סתם משתעשעת.‬
‫אני יודעת שזה הרבה. ממש שוק.‬ ‫פיית אדמה בשם טרה אוהבת צמחים.‬
‫זה קטע משפחתי. לבת דודתי קוראים פלורה,‬
‫לאמא שלי רוז,‬ ‫ואבא שלי עובד כאן בחממה.‬
‫ככה אני מכירה הרבה משנה ב',‬ ‫כי גדלתי באלפיה…‬
‫סטלה בשנה ב'?‬ ‫למה היא עם תלמידות שנה א'?‬
‫אה, כן.‬
‫אני לא יודעת, האמת.‬
‫עניין מנהלתי…‬
‫וגם, סליחה, אל תעלי את הנושא בנוכחותה.‬
‫את יודעת? בואו כולנו נאמץ את הגישה‬ ‫של "למי אכפת?"‬
‫את רוצה צמח בשרני?‬
‫צמח מגניב שדורש תחזוקה מעטה, כמוך.‬
‫לא שאני מכירה אותך.‬ ‫-אם אקח אותו, תפסיקי לדבר?‬
‫טרה, אני סתם משתעשעת.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה.‬
‫בעצם, זה אולי…‬
‫מוזה?‬
‫אמרת שגדלת באלפיה?‬
‫כן. ילדות מוזרה, תאמיני לי. אבל…‬
‫הלכתי לשחות בנהר, והיה נהדר,‬ ‫אבל אני לא מניחה שיש פה בריכה?‬
‫אמרת שהלכת לשחות?‬
‫פעמיים ביום, כל יום.‬
‫אבל רק הגעת.‬
‫את יודעת מה זה "בכל יום"?‬
‫המקום הקרוב היחיד הוא הבריכה‬ ‫שבה המומחים מתאמנים.‬
‫אבל לא שוחים שם, לפחות לא בכוונה.‬
‫לא יודע, יש בה משהו.‬
‫התאהבת בה אחרי שיחה אחת?‬
‫למה אתה נמשך למטורפות?‬
‫מאיפה לך שהיא מטורפת? לא פגשת אותה.‬
‫היא ג'ינג'ית. הן כולן מטורפות.‬
‫אבל נהדרות במיטה.‬
‫אה, אתה מדבר מניסיון?‬ ‫לא ידעתי שהיד שלך ג'ינג'ית.‬
‫נעשית איטי הקיץ.‬
‫תיקון.‬
‫התמסטלתי הקיץ.‬
‫באמת?‬
‫לא יודע איזה נאום אתה הולך לתת לי…‬
‫שום נאום.‬ ‫-אני לא רוצה לשמוע.‬
‫ניצול מועיל יותר של הזמן שלך‬ ‫יהיה למתן את תוקפנות דמות האב שלך‬
‫כדי שלא יסלקו אותי.‬
‫אז, אחרי השיעורים שלכם,‬
‫אתם שייכים לי.‬
‫ואני אוהב שהדברים ששייכים לי פועלים היטב,‬ ‫אז אתם תתאמנו מדי יום.‬
‫תמצאו את המיומנות שלכם.‬
‫חדדו אותה.‬
‫ולבסוף, אפילו אתה…‬
‫תוכל להילחם כמוהו.‬
‫הוא נלחם אפילו טוב יותר עם התרעה מראש.‬
‫הוא היה בסדר, התמקד בשמאל, אבל מה עוד חדש?‬
‫אביו של סקאי היה אנדראס מארקליון.‬
‫זה אפשר לו להתקבל באופן אוטומטי,‬
‫אבל הוא עדיין הופיע ביום הראשון‬ ‫ועשה את העבודה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫זה המינימום שאני מצפה מכולכם,‬
‫לא משנה אם אתם דור שלישי‬ ‫והוריכם דרשו שתגיעו,‬
‫או אם בחרתי בכם באופן אישי שתשרתו.‬
‫החלטה זו התקבלה‬
‫על בסיס כישוריכם הטבעיים‬ ‫בלוחמה ובתפעול נשק,‬
‫ואני מצפה לראות את המיומנויות האלה‬ ‫מדי יום.‬
‫המקום הזה ייראה כמו גיהינום…‬
‫עד שהגיהינום האמיתי יגיע.‬
‫אנחנו קו ההגנה הראשון,‬
‫משהו ודאי כשהעתיד אינו ודאי.‬
‫זה מצחיק?‬
‫אתה פשוט מדבר על מוכנות לעתיד‬
‫בטירה עם ילדים שמשתמשים בחרבות.‬
‫בטח נחמד לחיות בעולם‬ ‫שבו אפשר להיות כל כך רגוע.‬
‫שבו החשש כל כך מועט,‬ ‫שזלזול נחשב בגדר אופציה.‬
‫אתה יודע למה המחסום קיים?‬
‫כדי להגן על בית הספר מפני "השרופים".‬
‫ראית פעם שרוף?‬
‫אף אחד בגילי לא ראה.‬
‫אבל זאת הנקודה שלי.‬
‫זה לא נגמר כבר?‬
‫ומה אם לא?‬
‫אתה חושב שהיית יודע מה לעשות?‬
‫הייתי בן עשר כשראיתי אחד מהם לראשונה.‬
‫קוששתי עצים עם אבי, ושמענו אותו.‬
‫קול צרוד.‬
‫נקישות.‬
‫אבא שלי ירה בו פעמיים.‬ ‫פעם בחזה, ופעם בראש.‬
‫זה לא שינה.‬
‫לשרופים יש מהירות וכוח על-אנושיים,‬
‫ואם הם חותכים אותך,‬
‫הזיהום שנגרם הוא מהיר וקשה.‬
‫ראיתי את זה קורה.‬
‫ראיתי את האור נעלם מעיניו של אבי,‬
‫וכשהוא הפיל את הרובה, ידעתי מה עליי לעשות.‬
‫תגיד תודה שלא ראית שרוף.‬
‫אבל אם אי פעם תראה,‬
‫תתפלל שהוא יהרוג אותך‬ ‫כדי שיקיריך לא ייאלצו לעשות זאת.‬
‫זה טרי.‬
‫אולי זאב?‬
‫או דוב.‬
‫יכול להיות שהוא יצא להגן‬ ‫על העדר שלו והופתע.‬
‫אשמח להמשיך במשחק הניחושים, אבל…‬
‫זה משקע פחם.‬
‫כמה זמן עבר מאז התצפית האחרונה?‬
‫בערך עשרים שנה.‬ ‫-שש עשרה שנה. רוזלינד היתה חסרת רחמים.‬
‫אולי הם התחבאו…‬ ‫-היא הרגה את כל השרופים.‬
‫ככה חשבנו.‬
‫בן, לא משנה מה אנחנו חושבים. המחסום פועל.‬
‫עד שנדע משהו לבטח,‬ ‫בואו ננקה את זה לפני שיתחילו לרכל.‬
‫מי בעצם ראה את הגופה של הרועה?‬
‫אולי הוא סתם היה זקן. אנשים מזדקנים ומתים.‬ ‫כולנו מתים.‬
‫זה באמת נורא כשהראש שלך נערף מרוב זקנה.‬
‫זה קרה לסבתא שלי באמצע משחק בינגו. פשוט…‬
‫התגלגל במורד השולחן.‬
‫אני לא שופטת, אבל…‬ ‫-אני אוכלת מיליון קלוריות ביום.‬
‫אם לא הייתי שוחה, הייתי ענקית.‬
‫רקדתי פעם, אני מבינה.‬ ‫-ובנימה זאת…‬
‫סיבוב שני, לעזאזל.‬ ‫פעמיים ביום, מדי יום. לא צחקת.‬
‫אז כן שמעת אותה קודם?‬
‫מה?‬
‫בחדר.‬
‫היו לך אוזניות והתעלמת ממני‬ ‫כאילו לא שמעת אותי,‬
‫אבל שמעת את איישה.‬
‫לפעמים אני שמה אוזניות כשלא בא לי לדבר.‬
‫כן, נראה שזה קורה הרבה…‬
‫כשאני בסביבה.‬
‫זה בגללי. זה לא בגללך.‬
‫אמרת מספיק. אני אמרתי יותר מדי.‬
‫אבא? לאן אתה הולך, לחממה?‬
‫אתה צריך עזרה?‬ ‫-זה לא יקרה, יקירתי.‬
‫זה היום הראשון שלך. את לא תתחבאי בחממה.‬
‫כל חייך רצית ללמוד באלפיה.‬
‫תתמנגלי. תהיי מי שאת.‬
‫טוב.‬
‫המנהלת עסוקה. תצטרכי לקבוע פגישה.‬
‫סלחי לי?‬ ‫-אקח רק מים. בטמפרטורת החדר.‬
‫תודה, יקירי.‬
‫אם הדלת סגורה, זה אומר שהיא לא רוצה…‬
‫המנהלת דאולינג.‬
‫אני ביאטריקס, ואני בטח אישמע לך‬ ‫כמו איזו דפוקה,‬
‫אבל אני המעריצה הכי גדולה שלך.‬
‫בטח לא הייתי צריכה לומר "דפוקה"‬ ‫מול המנהלת.‬
‫לעזאזל. חרא.‬
‫אני רואה שאת בשוונג.‬ ‫-מצטערת.‬
‫על הכול.‬
‫פשוט חיכיתי לזה כל חיי. להיות כאן.‬
‫יש לי אובססיה למקום הזה, להיסטוריה שלו,‬
‫להיסטוריה שלך.‬
‫רשמתי לפניי.‬
‫אולי תרצי ללמוד את ההיסטוריה הזו בספרייה?‬ ‫יש לי עבודה.‬
‫- אהבה. פחד? שנאה?‬ ‫פיית אש -‬
‫- קסם פיות‬ ‫כוחות = רגש -‬
‫- פיית אש‬ ‫שליטה? -‬
‫אי אפשר להכריח אותי לצאת.‬ ‫-זה יום שבת. צאי מהחדר.‬
‫צאי מהבית.‬
‫יצאתי מוקדם יותר היום.‬
‫לכי לסרט. לכי למסיבה.‬
‫לכי למקום שהוא לא מכירת יד שנייה‬ ‫או חנות עתיקות.‬
‫אני מבינה, אז לא מספיק שאצא,‬ ‫אני צריכה להיות רדודה כמו אמא שלי.‬
‫זה עדיף על להיות מתבודדת מוזרה.‬ ‫-כרגע קראת לבת שלך "מתבודדת מוזרה".‬
‫קחי שיעור הורות!‬
‫את מדאיגה אותי, בלום.‬
‫אולי תדאגי מזה‬ ‫שיש לך כל כך מעט בחייך העצובים‬
‫שאת מתעסקת באובססיביות‬ ‫בפרטים הקטנים של החיים שלי.‬
‫זה הרבה אנשים.‬
‫מה?‬
‫אין לכם מסיבות ב… קליפורניה?‬
‫אה, הוא זוכר.‬
‫התרשמת?‬
‫לאן אוכל ללכת שהוא ההפך… מזה?‬
‫מה יש בחוץ?‬
‫מעבר למחסום?‬
‫לפי השמועות,‬
‫זאבים, דובים, או משהו הרבה יותר מפחיד.‬
‫אבל אין אנשים?‬
‫מושלם, תודה.‬
‫אני לא מתכוון... להתנשא עלייך,‬
‫אבל מסוכן כרגע בחוץ. רצוי שלא תצאי לבד.‬
‫אתה מציע ללוות אותי?‬
‫זה העניין? זה הפלרטוט הכי גרוע בעולם.‬
‫לא פלרטטתי. תסמכי עליי?‬
‫רק פגשתי אותך,‬ ‫אבל אולי יום אחד אסמוך עליך.‬
‫היי, סקאי. נוכל לדבר?‬
‫לא ראיתי אותך כל היום.‬
‫הקיץ, סטלה. כל הקיץ.‬
‫הבחורה שדיברת איתה? בלום?‬
‫היא שותפה שלי ל‬‫דירה.‬
‫מה זה אומר, סטל?‬
‫שאסור לי לדבר איתה?‬ ‫-לא אמרתי את זה.‬
‫אז מה את אומרת, בדיוק?‬
‫אני לא רוצה להרגיז אותך.‬ ‫אני יודע מה קורה כשאת מתרגזת.‬
‫אני בטוחה שתעשה את הדבר הנכון.‬ ‫-אני תמיד עושה.‬
‫נהנות מההופעה?‬
‫טוב. מחשבות טובות.‬
‫תמונות עצובות מגיל ההתבגרות‬ ‫הן לא מחשבות שמחות.‬
‫אזכור את זה.‬
‫לא!‬
‫בלום.‬
‫מה את עושה כאן?‬ ‫-זה בסדר, בלום.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-איישה, אסור לך להיות כאן.‬
‫גם לך אסור. את מאבדת שליטה.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫תירגעי.‬
‫אם תכעסי עליי…‬
‫פשוט לכי… מכאן!‬
‫איישה, רוצי!‬
‫לא, לא היית צריכה להיות שם.‬
‫זה "מצטערת שכמעט שרפתי אותך" באמריקאית?‬
‫איבדת שליטה ולא ידעת מה את עושה.‬
‫בגלל זה הייתי שם לבד וניסיתי להבין את זה.‬
‫רעיון מבריק.‬
‫אני לא כמו כולכן.‬
‫לא גדלתי כאן. אין לי הורים פיות.‬
‫עשיתי קסם פעם אחת בחיי וזה היה…‬
‫מה, נורא? אני בהלם.‬
‫אני הצפתי את כל ביה"ס שלי‬
‫אחרי שנכשלתי במתמטיקה.‬
‫ברזים, ממטרות, אסלות…‬
‫הלכת פעם בתוך צואת אדם?‬
‫אני כן.‬
‫זה לא נעים.‬
‫לפעמים כשאת פיה זה אומר‬ ‫שעלייך להתמודד עם חרא.‬
‫אז…‬
‫אמא ושלי ואני לא מסתדרות.‬
‫אני יודעת, ממש הלם. אני לא…‬
‫בדיוק הבת האידאלית עבורה.‬
‫היא הייתה רוצה מעודדת, ואני…‬
‫בדיוק ההפך ממעודדת.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תטרקי את הדלת, תאבדי את הדלת.‬
‫אבא, היא משוגעת, אתה יודע את זה.‬ ‫-את צריכה להיות יותר פתוחה איתנו.‬
‫אז זאת התחלה טובה?‬ ‫ללמד את הבת שלך שאין לה פרטיות‬
‫או גבולות או זכויות?‬
‫אל תלמדי אותי פמיניזם.‬ ‫ה"רדודה" הזאת תוציא מגאפון‬
‫ואת התזה שלה ותעשה לך בית ספר.‬
‫כל תשובה מחוצפת שלך‬ ‫היא עוד שבוע בלי דלת. קדימה.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫באותו לילה, לא הצלחתי לישון.‬
‫בכל פעם שעצמתי את עיניי, הזעם בתוכי התעצם.‬
‫ואז זה קרה.‬
‫זה היה כאילו לאש היו חיים משל עצמה.‬
‫אני לא זוכרת כמה זמן נתתי לה לבעור.‬ ‫אני רק זוכרת… את הצרחות שלהם.‬
‫בלום!‬
‫שמישהו יעזור לנו!‬
‫בבקשה!‬
‫אמא? היא בסדר?‬
‫תוציאי אותה מכאן!‬
‫אמא שלי…‬
‫ספגה כוויות מדרגה שלישית בכל גופה.‬
‫בגללי.‬
‫בכל לילה אחרי זה, התגנבתי החוצה.‬
‫כל כך…‬
‫פחדתי שאפגע בהם שוב…‬
‫שישנתי באיזה מחסן מפחיד ליד הבית שלי…‬
‫עד שגברת דאולינג מצאה אותי.‬
‫בסדר.‬
‫סיפור האש גבר על סיפור החרא.‬
‫ניצחת.‬
‫ולהורים שלך לא היה מושג שזה קרה בגללך?‬
‫אני לא יודעת עד כמה אבותיי הפיות רחוקים,‬ ‫אבל…‬
‫הדבר הכי מיסטי שהוריי מאמינים בו‬ ‫הוא נקישה על עץ.‬
‫מה?‬
‫זה פשוט מוזר.‬
‫השתמשת בקסם חזק מבלי להתאמץ אפילו.‬
‫קשה להאמין שהשושלת שלך רדומה כבר שנים.‬
‫יש סיכוי שאת מאומצת?‬
‫לא.‬
‫לא, שמעתי את סיפור הלידה שלי מיליון פעמים.‬
‫"תינוקת הפלא."‬
‫היה לי פגם בלב כשהייתי ברחם,‬ ‫אבל הוא נעלם יום אחרי שנולדתי.‬
‫אוי, אלוהים. את…‬
‫את ילדת חילוף.‬
‫מה זה?‬
‫איישה, מה זה ילדת חילוף?‬
‫ילדת חילוף היא ילדת פיות‬ ‫שמוחלפת עם ילדה אנושית בלידה.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-זה מנהג ברברי שקורה רק לעיתים נדירות.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫ברור שאת עוצמתית מאוד. את בטוח טהורת דם.‬
‫הייתי יודעת אם ההורים שלי‬ ‫לא היו ההורים שלי, איישה.‬
‫למה שתאמרי כזה דבר?‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬
‫את לא.‬
‫מה אמרת לה, לעזאזל?‬
‫את האמת. כי מישהו שיקר לה.‬
‫רוצה קצת?‬
‫לא, אני רק…‬ ‫-יש שני סוגים של תלמידי שנה א'.‬
‫פחדנים ופחדנים לשעבר.‬
‫מרגיש פחות כמו בחירה בין כן או לא‬ ‫ויותר כמו ספקטרום.‬
‫לחיים.‬ ‫-לא.‬
‫תגיד "לחיים" כשתסיים.‬
‫אתה מציק לתלמידי שנה א'? איזו קלישאה.‬
‫אני לא מציק למי שמשתף פעולה, נכון?‬ ‫-לא יודע מה זה אומר.‬
‫תתעלם ממנו. הוא חושב שהוא קשוח,‬
‫אבל הוא סתם חנון עצוב בתחפושת.‬
‫והיא שלושה אנשים בתחפושת.‬
‫בחייך…‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫תמיד נדמה לאנשים שהם יכולים להתייחס‬ ‫לבחורה הגדולה כמו חרא‬
‫כי אנחנו מתוקות,‬
‫ובלתי מזיקות, וצריכות לשמוח‬ ‫שאתה בכלל מדבר איתנו.‬
‫אבל לפעמים עבר עלינו יום רע במיוחד,‬
‫ואיזה אידיוט כחוש אומר‬ ‫דבר לא נכון בזמן לא נכון‬
‫ופתאום אנחנו לא שמחות שאתה מדבר איתנו‬ ‫ולא מתוקות, ובעיקר…‬
‫אנחנו לא בלתי מזיקות.‬
‫מה, סליחה?‬
‫מה אמרת, ריב?‬
‫אני בטוחה שזה מצחיק, אבל אני לא שומעת.‬
‫יכולת להרוג אותי, יצורה.‬ ‫-גם אני התגעגעתי.‬
‫מצטערת, אני טרה.‬ ‫לא הותרתי רושם ראשוני אידיאלי.‬
‫זה טוב יותר או גרוע יותר‬ ‫מהקאה אחרי משקה אחד?‬
‫אוי, לא. בוא, מהר.‬
‫- ילדי חילוף -‬
‫- אימת תינוקי הפיות -‬
‫זאת המשפחה שלך?‬
‫גם אני מתגעגעת הביתה לפעמים.‬
‫אבל אמא שלי…‬
‫אם היא לא הייתה מאלצת אותי לבוא הנה,‬
‫לא הייתי באה.‬
‫הייתי גרה בבית,‬
‫הולכת לבית ספר, חיה חיים רגילים.‬
‫אין בזה בושה, את יודעת?‬
‫אין בושה ברצון להיות בבית.‬
‫היא מתעלמת מההודעות שלי.‬ ‫-מוזר. אולי זה כי היא שפכה בפנייך את הלב‬
‫וקראת לה יצורה?‬
‫ראית את בלום?‬ ‫-לא לאחרונה.‬
‫כן?‬
‫הפנים שלך נראים רגועים,‬ ‫אבל את אכולת רגשות אשמה.‬
‫את פיית מחשבות.‬
‫פיית מחשבות?‬
‫מה החיבור שלך? זיכרון, מחשבות…‬ ‫-לא זמן טוב.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-לא ממש.‬
‫אני מחפשת את בלום,‬ ‫ומשום מה סטלה מרגישה אשמה בנושא.‬
‫אתן מוכנות לשמור את הדרמה למועדון הדרמה?‬
‫היא לא דיברה עם סקאי?‬
‫נו?‬
‫ואני יודעת מה קרה לאדם האחרון‬ ‫שדיבר עם סקאי.‬
‫הייתי כאן בשנה שעברה, זוכרת?‬
‫סטלה, איפה בלום?‬
‫היא התגעגעה הביתה, אז עשיתי מעשה יפה‬ ‫והשאלתי לה את הטבעת שלי,‬
‫כדי שהיא תוכל לחזור לעולם הראשון.‬
‫הטבעת שלך לא פועלת רק מחוץ למחסום?‬
‫כן, ויש שער בבית הקברות הישן.‬
‫זה במעבה היער, סטלה.‬
‫את יודעת מה יש שם בחוץ, נכון?‬
‫- יציאה -‬
‫זאת בלום.‬
‫וואו. פעמיים ביום אחד.‬
‫חכי, אני מתקשר לחדשות.‬
‫נעשית ממש פטפטנית,‬ ‫וכל שנדרש זה שתעברי לצד השני של העולם.‬
‫אני יודעת, אה?‬
‫פתרונות קלים.‬
‫רוצה שיחת וידאו?‬ ‫-לא.‬
‫רק רציתי לבדוק מה שלומכם,‬
‫כי נותקנו קודם, ו…‬
‫את בטח עייפה מהטיסה.‬ ‫-כנראה.‬
‫הכול בסדר, בלום?‬
‫כן, אני…‬
‫אני בסדר.‬
‫את יודעת, לא חובה שתהיי בסדר.‬
‫את רק בת 16.‬
‫לא הייתי יכול לעשות זאת כשהייתי בגילך.‬
‫תגידי תודה שיש לך את האומץ של אמך.‬
‫מה אם אני…‬
‫עשיתי טעות?‬
‫את מיוחדת מכדי להיות כאן. זו לא מי שאת.‬
‫מה אם אתם לא יודעים מי אני?‬
‫היי, אנחנו ההורים שלך, בלום.‬ ‫אם אנחנו לא מכירים אותך, אף אחד לא מכיר.‬
‫יש עוד משהו?‬
‫משהו שאת רוצה לספר לנו?‬
‫לא, אתם צודקים.‬
‫מקומי באלפיה עכשיו.‬
‫בלום, תקשיבי לי.‬
‫מה שלא עובר עלייך, אני יודעת שזה קשה,‬ ‫אבל אני גם יודעת שתעמדי בזה.‬
‫תמיד ידעתי שהדרך שלך תהיה שונה משל האחרים.‬
‫שונה משלי או משל אבא שלך.‬
‫זה קשה.‬
‫אבל בסופה,‬
‫אני משתוקקת לראות למי תהפכי להיות.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, בלום.‬
‫ואני אוהבת אתכם.‬
‫- יציאה -‬
‫- מה קורה לי לעזאזל? -‬
‫- פיירוקינזיס? מוטציות?‬ ‫כוחות על? חסינות לאש? -‬
‫בבקשה…‬
‫אל תעצרי עכשיו.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, נראה לי.‬
‫מה היה הדבר הזה, לעזאזל?‬ ‫-די בטוחה שזה נקרא "שרוף".‬
‫איפה סטלה?‬
‫היא בבית ספר, למה?‬
‫הדבר הזה לקח את הטבעת שלה.‬
‫את לא יכולה להיות כאן, סטל.‬
‫אם סילבה יגלה…‬
‫אני אעזוב לפני הזריחה.‬
‫די עם השטויות האלה, סטל.‬
‫את נפרדת ממני.‬
‫אני יודעת.‬
‫לא שמעתי ממך כל הקיץ,‬ ‫ואז אני אומר שתי מילים לתלמידה חדשה?‬
‫כן, אני יודעת, בסדר?‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫התחלתי לקנא.‬
‫כן, אני יודעת שאסור לי, אבל זה קרה.‬
‫ועשיתי דבר ממש מטופש.‬
‫עכשיו כולן חושבות שאני מפלצת.‬
‫סטל…‬ ‫-לא, בבקשה. אני לא יכולה לישון שם, סקאי.‬
‫בחדר שבו כולן שונאות אותי.‬
‫בבקשה. רק הלילה, אני יכולה להישאר איתך?‬
‫ליד מישהו שלא… שונא אותי.‬
‫את טובה יותר מכפי שנדמה לך, סטלה.‬
‫אבל אחרים לא יראו את זה אם את לא תראי.‬
‫המנהלת תטפל בשרוף, בלום.‬
‫היא לא תשאיר אותו בעולם הראשון.‬
‫אל תדאגי.‬
‫ההורים שלך בטוחים.‬
‫תודה.‬
‫עושה שעות נוספות?‬
‫עושה אמפטמינים נוספים, יותר נכון.‬
‫אבל בסוף אצטרך לישון.‬
‫הידיים שלי מלאות.‬
‫את תלמידה חדשה?‬
‫אני הרבה דברים.‬
‫אני יודעת שאת רוצה להקשיב למוזיקה שלך,‬
‫ואני מבינה את זה לגמרי, אבל אנחנו נהיה…‬
‫תקועות ביחד למשך כמה זמן.‬
‫אז…‬
‫שאלתי את זה מאח שלי. זה רמקול,‬ ‫כדי שלא נהיה חייבות לדבר,‬
‫תוכלי להיות בעולם שלך, רק…‬
‫לא תהיי בו לבד.‬
‫או שלא. זה לא סיפור.‬
‫אל תכעסי.‬ ‫-אני לא.‬
‫את יכולה להפסיק עם השמחה המזויפת לרגע?‬
‫אני בנאדם שמח באמת.‬
‫ואני אמפתית.‬
‫אני מרגישה כל מה שאת מרגישה.‬
‫החרדה שלך לידי, חוסר הביטחון שלך ליד סטלה,‬
‫ואת הכעס שלך עכשיו, את כולו,‬ ‫אולי יותר ממך.‬
‫זה המתת שלי, אם אפשר לקרוא לזה ככה.‬
‫אני שמה אוזניות‬
‫כדי שאוכל לקחת הפסקה מהרגשות של כולם‬
‫ולהתרכז ברגשות שלי.‬
‫אבל אם את באמת רוצה לדעת‬ ‫מה אני מרגישה…‬
‫כבלתי אותו באסם מחוץ למחסום.‬
‫היית צריכה להרוג אותו.‬ ‫-ולהשאירו בעולם בני האנוש?‬
‫היית צריכה להביא אותו הנה ואז להרוג אותו.‬
‫הוא פצע לך את העור?‬
‫לא, לא נדבקתי.‬
‫ביקשתי מבן להכין שמן מפרחי הזנבאק שבחממה.‬ ‫סיממתי אותו, הוא יהיה חסר הכרה במשך שעות.‬
‫פארה…‬ ‫-אני צריכה להיכנס לראש שלו.‬
‫עלינו לדעת אם זו תקרית בודדה או משהו מעבר.‬
‫משהו מעבר?‬
‫כמו מה?‬
‫מצאתי ילדת חילוף בעולם הראשון.‬
‫ילדת חילוף.‬
‫לא שמעתי על ילדי חילוף כבר מאות בשנים.‬
‫ועדיין, היא הייתה שם.‬
‫הושארה שם לפני 16 שנה.‬
‫בערך בתקופה שהשרוף האחרון נצפה.‬
‫את חושבת שהכול קשור.‬
‫קשה לי, סול.‬
‫רוזלינד הסתירה מאיתנו המון.‬
‫אני דואגת לתלמידים.‬
‫האלפיה שהם מכירים שונה מאוד‬ ‫מביה"ס שבו אנחנו למדנו.‬
‫- תודה על היום -‬
‫- על לא דבר -‬
‫יש להם המון חיים לחוות.‬
‫- דיין אהב את התמונה שלך -‬
‫גם אם העולם הזה היה בטוח,‬ ‫הם חווים דברים שמבחינתם הם בלתי אפשריים.‬
‫אבל העולם הזה לא בטוח.‬
‫ואני לא יודעת כמה זמן נוכל‬ ‫להגן עליהם מפניו.‬
‫אני יודעת שאתה חש אותו.‬
‫את… השינוי.‬
‫הם חיו זמן כה רב תחת סדר,‬ ‫שהם לא יודעים מה זה כאוס.‬
‫אולי ידעו בקרוב.‬
‫בוקר טוב, יקירי.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬