EN NETFLIX-SERIE
Jeg har ikke været på roadtrip i en evighed. Eller spist Doritos.
-Hvorfor gør vi det ikke altid? -Ja, der var så meget, jeg ville.
Seriøst.
Hvorfor spiste jeg ikke brød? Hvorfor barberede jeg mine ben?
Hvorfor knaldede jeg ikke med alle konstant?
Herpes.
Hvorfor var det så vigtigt at være god?
Nu er vi slemme, min snut!
-Vi er på flugt fra loven! -Ja!
-Siger man egentlig det? -Det ved jeg ikke.
Men vi bør have navne ligesom de lovløse.
Bør vi?
Ja! Jeg synes, jeg skal hedde Judy Fem Fingre.
Hvad er Judy Fem Fingre?
Hun har stadig alle sine fingre.
Så dygtig er hun. Ingen har taget hendes fingre.
Hun er så dum!
-Pis! -Hvad?
Jeg er Bitch Cassidy.
Bitch Cassidy! Og Sundance Kid.
Fantastisk.
Hvad er planen helt nøjagtigt?
Vi har tre uger, som er dét, det kliniske forsøg varer.
-Ja. -Så vi skal bare slappe af.
Du skal drikke, og jeg skal se på, og så skyller vi og gentager.
Eller skyller ikke. Lad os droppe badet.
-Ja. -Ja!
Hvem har tid til det?
Hvad så når de tre uger er gået? Hvad sker der så?
Det vil jeg ikke tænke på. Men du skal ikke tilbage i fængslet.
På et tidspunkt opdager de vel, at jeg ikke er i San Francisco?
Så ved de, at du hjælper mig. Det er meddelagtighed.
Min blære sprænger snart. Jeg stopper.
-Her? -Ja.
Du kan stå vagt, så ingen ser mig prøve ikke at pisse på mine ankler.
Selvfølgelig.
Okay.
Okay. Min tur. Jeg skal tisse!
Ja. Åbn for hanen.
Er I okay? Er I punkteret?
Alt er fint.
-Er du sikker? -Gu er jeg så!
Pis.
-Åh gud, Judy. -Hvad?
-Jeg kender dem. -Gør du?
De var på agent Moranis' motel.
Hvad lavede du der?
De er vist FBI.
De er ikke FBI.
Nej, det er vi ikke.
-Sæt dig ind i bilen. -Hvad? Okay.
Hej, Judy.
Hej, Stavros.
Stavros?
Grækerne?
Åh gud.
Hvor er I på vej hen?
Vi skal bare på en lille pigeweekend.
Du har sikkert råd til et dejligt hotel med de penge, Steve stjal fra os.
-Penge? -Spil ikke dum.
Vi ved, at I to har talt med FBI.
Hvordan ved I det?
Fordi vi også havde en snak med dem.
Vi ved, at du gemte pengene i de uhyggelige lillepigemalerier.
Så drop det. Jeg vil ikke bruge den her. Jeg kan ikke lide den del af jobbet.
-Åh gud, nej! -Det er okay.
-Skyd mig bare. -Hvad?
Ja, jeg skal alligevel dø.
Hvad?
Jeg har kræft.
Det har hun.
-Uhelbredelig. -Det er den.
-Hun tager det meget tungt. -Det gør jeg!
Mine forældre døde af kræft.
Og min yaya.
Men jeg skal have pengene.
-Jeg brugte dem på min behandling. -Ja, for hun har ingen forsikring.
Jeg blev fyret og var for sent på den til Obamacare. Hvad skulle jeg gøre?
Det er jeg ked af, men hvad skal jeg sige til Constantine?
Sig, at jeg allerede er død.
-Det er jeg snart. -Sig ikke det!
Det er jo sandt…
Åh gud! Er du okay?
-Pis, det ved jeg ikke. -Judy!
-Jeg har brug for min medicin. -Lad hende tage sin medicin!
-Må vi det? -Selvfølgelig. Lad hende tage den.
-Hvad laver du? -Bare rolig.
Hvad foregår der?
-Smid våbnene, og sæt jer ind i bilen. -Kom nu.
Den bruger du ikke.
-Pis! -Fandens også!
-Hold da kæft! -Gør, som jeg sagde, for helvede! Tak.
-Okay. -Ja.
God dreng. Kom så. Læg den ned.
Sådan.
Det var godt. Tilbage, drenge.
Tilbage.
Hop ind!
Tak!
-Flyt dig. Jeg kører. -Hvad fanden?
-Hold da helt kæft! -Er du okay?
Ja, jeg er okay. Undskyld.
Hvem fanden er du? Du er skidesej!
Ja. De sidste ti minutter viste jeg, hvem jeg er.
Det gjorde du virkelig.
Åh gud, blev vi nær myrdet af den græske mafia?
De er et syndikat, men ja.
Hvad lavede du på Glenns motel?
Jeg … var der for at fortælle ham, at jeg er gravid med Steves barn.
Hvad? Hvorfor?
Fordi det ville forklare, hvorfor liget er smurt ind i min DNA.
En god plan, indtil du saboterede den.
-Du saboterede planen! -Må jeg være fri!
Jeg fatter ikke, du tilstod.
-Virkelig? -Ja.
For mig var det ret oplagt.
-Pis. Det er Ben. -Okay.
-Hvad er planen? -Aner det ikke.
-Et råd fra en døende. -Klap i.
-Jeg er klog og døende. -Ingen af delene.
Jo, og hvis du vil have chancen for et rigtigt liv med ham,
skal du være ærlig om alt.
Du fortjener at være lykkelig, og det sker ikke, hvis du lever på en løgn.
-Måske lever jeg la vida loca. -Du skifter emne.
Jeg saboterer.
-Hold op. -Nej, sådan er jeg.
-Okay, f… Jeg stopper! -Jeg stopper bare, fordi vi er her.
Velkommen, señorita!
Hvor længe er det siden, nogen har været her?
For her er helt sikkert … en skarp lugt af forladt palæ.
Steve kom her hele tiden.
Han elskede det, men han har selvfølgelig ikke…
-Så du det? -Ja, jeg så det.
-Og hvis nogen er her? -Hvem?
-Lejer han ud med Airbnb? -Hvordan? Han er jo død.
-Fortæl dem ikke det! -Undskyld!
-Jeg tænder lyset. -Nej, for så ved de…
Fandeme nej!
-Jen, det er en lille killing! -Nej! Det er stadig ikke godt!
-Hej, søde ven! -Kan vi få den ud, før den myrder os?
Det er vist os, der er morderne.
Du ved intet om kattens fortid.
-Jeg lukker hende ud. Kom så! -Få den ud. Vær sød at…
Efterlad mig ikke…
Kom så, missekat.
Sådan.
Kom nu.
Hold da kæft!
-Jeg kan knap nok tro det. -Vi er endelig på ferie.
Vi er her!
Vi er her, og du er queer.
-Og du er vant til det. -Jep.
Gud, hvor var Steve og jeg gode sammen på ferie.
De fleste gode minder med ham er herfra.
Ted og jeg havde aldrig nogensinde sex, men når vi var på ferie, var det Bolleby.
Ja! Bolleby!
Seriøst. Vi kunne være på motorvejshotel, og vi ville gøre det to gange på én nat.
To gange.
-Dømmer du? -Nej. To er bedre end ingenting.
-Okay. Hvad er mange gange så? -Det ved jeg ikke. Måske seks.
-Mindst fire. -Du godeste!
-Det er ikke altid godt. -Vi nåede ikke engang klimaks.
Min pointe er, at livet burde være en permanent ferie.
Det burde det!
-Det burde det virkelig. -Ja.
Se lige her!
Sikken sej konkylie.
Jeg havde lige et deja-vu.
-Havde du? -Ja.
-Det er et godt tegn. -Er du sikker?
Det er din hjerne, der minder dig om at huske.
Er jeg skør, eller ligner den ham fra Counting Crows?
Hvor skæv er du?
Jeg er ekstremt skæv.
Den ligner en gammel mands pung.
Nej, den ligner et smukt hvidløg.
Pung.
Jeg ville ellers gemme den!
Og putte den i munden fire-seks gange?
Kom så. Vil du ud?
-Okay. -Ud med dig!
-Her er så smukt. -Se lige.
Se månen!
Jeg tror måske, det er sjovere på spansk.
Det er det.
Judy?
Du skal sgu ikke se sådan på mig.
Jude?
Judy?
Judy!
-Hej! -Jeg har ledt efter dig overalt!
Jeg sejlede ud for at se solopgangen.
Det var smukt.
Skriv en besked næste gang. Jeg blev skidebange.
-Undskyld. -Det er okay.
Du må også undskylde. Jeg er bare gnaven…
Jeg sov slet ikke, fordi Sundance Kid sparkede hele natten.
Tag med ud på vandet. Det er så afslappende.
Både er ikke mig.
-Nej er mere dig. -Nej.
-Nej? -Nej!
Er den overhovedet sikker?
-Der er vist redningsveste i garagen. -Nej.
-Er du sikker? -Nej betyder fandeme nej.
Vi behøver ikke være på vandet så længe, vel?
Jeg ikke har spist morgenmad eller noget.
Før vi sejler, kan jeg lave en frittata, hvis du vil.
Åh gud.
Er det en Mustang fra 1966?
Ja, det er.
Men det er ikke dén Mustang, vel?
Jo.
Jeg forstår det ikke.
Heller ikke mig.
Jeg fandt en nøgle i et af mine malerier, men jeg kunne ikke finde ud af,
hvorfor Steve lagde den der.
Jeg troede, I skilte den ad. Ikke sandt?
Det gjorde vi.
Han må have samlet den igen? Jeg…
Jeg er så ked af det, Jen.
Jeg er så ked af det.
Det er underligt…
Den ser ud, som om det aldrig var sket.
Men det skete.
Vil du have en golfkølle?
Så du kan smadre den? Det vil måske føles godt.
Nej.
Nej, det er bare en bil.
Det er en rigtig fin bil.
Ja, det er.
Det er en klassiker.
Det er okay at hade den.
Hvordan kan jeg det?
Den førte dig til mig.
Skal vi stadig ud på den lortebåd?
Tak, fordi du prøver.
Tak, fordi du ikke pressede mig, for jeg har kvalme nok i forvejen.
Jeg vidste ikke, du var så glad for at sejle.
Jo. Jeg sejlede altid i katamaran med min onkel Paul.
Ikke min rigtige onkel, men min mors ven, og indimellem efterlod hun mig hos ham.
-Vil jeg høre den historie? -Den er god.
-Okay. Godt. Fordi du ved… -Ja.
Jeg ved det. Men Paul var en rigtig sød fyr.
Vi var kammerater.
Han tog mig med ud hver weekend.
Når jeg var ude på vandet, følte jeg mig fuldstændig fri.
Men så kom han op at skændes med min mor, og jeg så ham aldrig igen.
Han hoppede i sin båd og kom aldrig tilbage.
Det er noget lort.
Jeg ved ikke.
Nogle gange forestiller jeg mig, at han sejler rundt fri som en fugl.
Jeg har altid spekuleret på, hvem han var.
Måske var han i virkeligheden din far?
Måske.
Det finder jeg aldrig ud af. Men skidt med det.
Ja.
Vi har kun nogle få dage tilbage.
Jeg ved det.
Jeg tænkte på noget…
Hvad nu, hvis du døde?
Det er der vist ikke tvivl om.
Nej. Hvad nu, hvis du døde i det kliniske forsøg, og vi blev her?
-Hvad så med Charlie og Henry? -Nej, de kan også komme.
Jeg kan sælge huse hvor som helst, og hvis vi sælger vores hus, har vi penge.
Så du vil flytte herned og føde og aldrig fortælle Ben om barnet?
-Er det din plan? -Det er én plan.
Jeg har ikke styr på alle detaljerne endnu. Men ja.
Du kan ikke lade, som om dit liv ikke eksisterer.
Det gør jeg heller ikke! Jeg…
På denne måde kan vi være sammen i den tid, vi har tilbage.
Det ønsker jeg hverken for dig eller drengene.
-Judy! -Det skal ikke være som med din mor.
At se hende lide. Det skal hverken du eller jeg igennem.
-Jeg er ligeglad! -Det er jeg ikke!
Du skal tilbage. Du vil ikke gå glip af Henrys koncert.
Jo, jeg vil! Helt vildt!
Har du set ungen danse?
Du har et liv i Laguna.
Du har et liv indeni.
Okay, jeg vil ikke… Lad os ikke… Jeg kan ikke snakke mere.
Lov mig det.
Lad ikke barnet vokse op uden at kende sin far.
-Tro mig. Det skaber et hul i hjertet… -Judy.
-Nej. -Det er okay. Du er okay.
Undskyld. Vi taler ikke spansk.
Han sagde, du har noget, der hedder placenta prævia,
og det er årsag til blødningen.
Okay. Hvad betyder det?
Hvad? Hvad sagde han? Er der noget galt med barnet?
Han sagde, at hun ser sund og rask ud.
-Gør hun? -Ja, hun gør!
-Ja, vi følger op med lægen. -Det gør vi.
-Det er en pige. -Ja, det er!
Jeg siger ikke, at jeg ikke håbede på det, for jeg ved ikke, hvad jeg håbede på.
Det med køn er så flydende nu om dage, men jeg håbede dæleme på en pige.
-Ja. Også mig. -Åh gud.
-Drenge er da fine. -De er fantastiske.
-Men piger er helt klart bedre! -De bedste, helt klart!
Åh gud!
Det var skræmmende.
Ja, det var.
Jeg er skidesulten.
Der er et fantastisk taquería ved siden af huset.
-Taquería? -Ja.
Vil du fortælle mig, at du har kunnet spansk i al den tid?
Sí. Claro que sí.
Nu blærer du dig bare.
Judy. Se lige.
Du godeste. Qué preciosa.
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Du siger altså, at mexicansk mad er bedre i Mexico.
-Ikke mange ved det. -Ja.
Den er lidt stærk, men ja.
Apropos stærk, er der en, der har stærke ben.
-Sparker hun? -Ja.
Kom så! Grams på mig!
Giv mig din hånd.
Nederst. Lige der. Vent.
Ja.
Du godeste!
Hej! Hvad laver du derinde?
Er du sådan en skrap lille moster?
Åh gud. Der sker noget. Få ikke øjenkontakt, okay? Lad være…
Hvad sagde jeg lige?
Kom så.
-Hvad? -Vi skal danse!
Nej! Åh gud.
Jeg hader dig.
SOUTH ORANGE COUNTY FÆNGSEL
-Hvem er det? -Ingen.
-Tag den! -Nej!
-Jo! -Nej, vi danser! Kom så.
-Du saboterer! -Okay.
-Du har et opkald fra en indsat. -Jeg accepterer.
Det stilles igennem.
-Jen? Hej. -Hej.
-Hej.
Jeg har forsøgt at ringe til dig.
Undskyld.
Jeg er bare sammen med Judy, og vi er ved at spise middag.
Hvordan har du det?
Jeg er okay. Hør, jeg…
Jeg er gravid.
Hvad?
Seriøst?
Det er fantastisk.
Må jeg spørge?
Er det… Er det mit?
Ja, selvfølgelig.
Det er ikke en uplettet undfangelse.
-Jøsses. -Åh gud!
Jeg smiler så stort, at jeg får bank.
Jeg har faktisk også nyheder.
Vent. Hvad?
-Moranis er død. -Bogstavelig talt?
Bogstavelig talt myrdet til døde. Ja!
-Du godeste! -Ja!
Hvordan?
Åh gud, han har en hund!
-Jeg har ikke fortalt det bedste. -En mand er død, men…
De tror, det var grækerne.
-Tror de, grækerne dræbte Glenn? -Ja.
Og Steve.
-Og Steve? Hvorfor tror de det? -Det ved jeg ikke!
Hans værelse blev endevendt, og der manglede en masse fra Steves sag.
Pointen er…
Judy, vi kan tage tilbage.
Jeg ved ikke. Nick har stadig min tilståelse.
-Vi kan bare sabotere den. -Jeg tror ikke, det er muligt.
Så sig, at du fandt på det, og at grækerne truede med at dræbe dig,
hvilket teknisk set ikke er løgn.
Ja. Jeg skal bare have et glas vand.
Jeg tror sgu, jeg begynder at tro på de højere magter, for timingen er…
Ja. Jeg kaster nær op ved ordet. Guddommelig.
Hvordan kunne vi… Åh gud, Judy!
Her.
Jeg vidste ikke, at du havde så store smerter.
Du skulle ikke vide det.
Hvor længe har du haft det sådan?
Du ved, når det begynder, gør det bare lidt ondt.
Smerten er der den ene dag og ikke den næste,
og så er den der i flere dage, og du lærer bare at leve med den.
Jeg vil ikke have, du lider.
Så vi finder ud af det. Okay? Når vi kommer tilbage.
Jeg tager ikke tilbage.
Hvad mener du?
Jeg bliver.
Permanent ferie.
Nej, jeg forlader dig ikke.
Nej, du forlader mig ikke.
Jeg bliver.
Det er vel fint.
Det er ikke så langt.
Det er det ikke.
-Jeg kan komme i weekenderne. -Og jeg kommer på besøg.
Okay. Måske kan du komme til Henrys … koncert.
Du behøver ikke beslutte det nu. Men tænk over det. Okay?
-Okay. -Okay.
Jeg har haft det vidunderligt.
Ja. Også mig.
Du havde ret. Her er smukt.
Nej…
Jeg har haft det vidunderligt sammen med dig.
Også mig.
-Du fyldte hullet i mit hjerte. -Føj, ti stille.
-Jeg ville ikke få dig til at græde. -For sent, søster.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Så højt.
Du har forandret mit liv.
Kom her.
Fandens. Nå…
Hør.
Vil du se vores serie?
Det er vist det afsnit, hvor Tootie opdigter en kæreste.
Skide Tootie.
Jeg elsker den sang.
Det ved jeg, du gør.
Jeg vidste ikke, om du kom tilbage.
-Jeg sagde jo, jeg ikke forlod dig. -Ja.
-Nu ved jeg, hvorfor du elskede bilen. -Ja, ikke?
Jeg er så glad for, den er din nu.
Tak.
Er du okay deromme, Sammy?
Vi skal nok klare det.
Men pis ikke på bagsædet.
-Undskyld, jeg kommer for sent… -Nej, timingen er perfekt! Kom her.
Og lad os håbe, at du har lidt mere rytme end din bror.
-Åh nej. Er det så slemt? -Nej. Ja.
-Okay. -Men mirakler sker hver dag. Ikke?
Glem dine problemer Kom nu, vær glad
Jag alle dine bekymringer bort
Råb halleluja Kom nu, vær glad
Gør dig klar til dommedag
Solen skinner Kom nu, vær glad
Herren venter på at tage din hånd
Råb halleluja Kom nu, vær glad
Vi tager til det forjættede land
Vi er på vej over floden
Vasker synderne væk med tidevandet
Der er så fredeligt
På den anden side
Glem dine problemer Kom nu, vær glad
Jag alle dine bekymringer bort
Råb halleluja Kom nu, vær glad
Gør dig klar til dommedag
Glem dine problemer Kom nu, vær glad…
Hej, må jeg sætte mig?
Jeg skal sidde ved gangen. Jeg får kvalme.
Okay.
Jeg er ked af det.
Tak, skat.
Det er jeg også, Jen.
Jeg blev aldrig tæt med Jamie.
-Judy. -Men hun virkede altid flink nok.
Tak, Lorna.
Glem dine problemer
Vær glad Dine bekymringer flyver bort
Råb halleluja
Vær glad Gør dig klar til din dommedag
Kom nu, vær glad
Jag dine bekymringer bort…
-Hej. Tak. Undskyld. -Hej.
-Hej.
Hej.
Hvad laver du? Hvordan…
-God opførsel. -Ja, selvfølgelig.
-Og jeg vidste, hvor du var. -Hvordan?
Judy sendte en invitation.
-Hvad? -Ja.
-Hvornår? -For et par uger siden.
Er hun her?
Ja. Det tror jeg.
Kom nu, vær glad
Gør dig klar
Til dommedag
Der er skrevet så meget om det at miste.
Forfatteren Jamie Anderson sagde:
"Jeg har lært, at sorg bare er kærlighed. Kærlighed uden et sted at tage hen."
Så vi kommer her.
Vi kalder det en sorgcirkel af en årsag.
Blandt andet fordi vi bogstavelig talt sidder i en cirkel,
men også fordi sorg er et kontinuum.
Den bliver ved og ved.
Og ved og ved og…
Okay, vi har forstået det.
Men det er også vigtigt at huske, at med et tab følger en ny begyndelse.
Og nu vi taler om det, har vi vist nogle nye deltagere i dag.
Ja, det har vi.
Det er min datter Joey.
Hej, Joey.
-Jen, hvor er hun sød. -Hvorfor kaldte du hende ikke Judy?
Fordi det ville være sært.
Ikke hvis du elskede hende.
Det er ikke en Hallmark-film, Linda. Okay?
-Joey lyder som Judy. Det er forvirrende. -Jeg kan lide det.
-Du er forvirrende. -Du er mere forvirrende.
Fordi jeg kaldte hende Joey? Måske bliver hun kønsflydende en dag.
-Sandt nok. -Mor, se!
Pas på, skipper!
Henry Harding med en perfekt bombe!
Det er en klassiker af en årsag! Han er bombekongen!
Så meget plaskede det heller ikke!
-Plaskede det ikke så meget? -Nej.
Hvad med det her? Og det her?
Du er færdig!
Nej! Vent! Undskyld!
Vågn nu ikke, Joey. Nej.
Hvor skal I hen?
Kom. Jeg kan klare jer.
Vent! Timeout! Jeg mener det.
Forsvind!
Vil du ikke have en dukkert?
-Nej, jeg har det fint her. -Godt, for jeg har det også fint her.
Hun gik ud som et lys.
Mors magiske berøring.
Manner.
-Jeg vil ikke lyde sentimental. -For sent.
Fair nok.
Da jeg mistede Steve, troede jeg ikke, jeg ville blive glad igen.
Følelsen var vel så tung.
Men når jeg tænker på mit liv nu…
På vores liv…
Det er mere, end jeg fortjener.
-Selvfølgelig gør du det. Det er fjollet. -Jeg har begået mange fjollede fejl.
Jeg elsker dig alligevel.
Jeg elsker dig.
-Godt. -Selvom du næsten er perfekt.
Åh gud, kender du mig?
Nej.
Hej, jeg hedder Ben Wood.
-Sært. -Hvad?
Jeg havde lige et deja-vu.
Hvad betyder det, når det sker?
Det er din hjerne, der minder dig om at huske.
Det giver mening. Det vil jeg huske.
Ben?
Ja?
Jeg skal fortælle dig noget.
Tekster af: Vibeke Petersen