СЕРІАЛ NETFLIX
ЧАСТІ ПИТАННЯ ЩОДО РАКУ ШИЙКИ МАТКИ
ЯКІ ОЗНАКИ ТОГО, ЩО ХІМІЯ НЕ ДОПОМОГЛА?
Привіт, мамо.
Привіт, Каліно.
Як ти сьогодні почуваєшся?
Уже не такою пошарпаною.
Часом краще, часом гірше.
У тебе був повний набір, так?
Ага.
Комусь не завадить підлікуватися.
Комусь точно не завадить.
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ ЛАГУНИ-БІЧ
Місис Гардінг.
Детективе Перес.
Здивована бачити вас тут, у відділі.
А я здивована, що Бена Вуда заарештували,
коли я чітко сказала, що не висуваю звинувачень.
Попри зв'язок із підозрюваним,
ви здивуєтеся, що не контролюєте всіх на світі.
Вибачте, що не хотіла, аби батька моєї ненародженої дитини
забрала поліція на очах в моєї іншої дитини.
Закон є закон. І Бен Вуд його порушив.
Кумедно, що в деякі дні закон є закон,
а в інші закон — це те, що вам, чорт забирай, заманеться.
І під «ви» я не маю на увазі поліцію.
А буквально кажу про вас,
і ви знаєте, про що я.
Знаю, та часом над нами беруть гору емоції,
а часом — тверезі думки.
А Бена Вуда тверезі думки покинули,
коли він наїхав на вас.
Може, хтось у цьому відділі
хотів би дізнатися, про що я кажу.
Не раджу тут відкривати скриньку Пандори.
А де ж тоді ви хочете, щоб я її відкрила?
Отже, це твоя духовна брама.
Вона допоможе з тривогою.
Мені підходить.
А це твоя зовнішня брама.
Вона полегшує біль.
-Ти в порядку? -Так.
-Це може бути трохи неприємно. -Ага. Неприємно.
Чорт. Мені дуже шкода.
Чекаю на дзвінок подруги. Можеш глянути?
Гаразд. Лише цього разу.
Дякую.
Це з онкології Лагуни. Відповіси?
Ні. Вони просто
дзвонять щодо запису на наступну КТ.
Так. Важливий день. І коли ми йдемо?
Скоро. Так, треба ще раз перевірити.
Трясця! Що це за брама?
Заблокована. Ми напружені. Добре.
-Спробуймо розслабитися. -Добре.
-Знайти дзен-місце. -Дзен-місце.
-І зосередитися. -Зосередитися.
То, може, попереджатимеш,
що буде всратись-не-піднятись як боляче?
-Ти сама підписалася на це. -Так.
Як смієш приходити й таємно погрожувати?
-Не таємно. -Ти в курсі, що я маю зброю?
Добре, та я лиш благаю допомогти Бену.
Я тебе прошу.
Заставу йому призначать швидше, ніж захочеться.
-Справді? -Так.
Білі багатії не сидять. А платять.
-Боже. -Та вам потрібна поміч.
І під «вам» я маю на увазі саме тебе, бо вони знайшли ДНК
на тілі Стіва Вуда.
-Що? Справді? -Так.
А вони знають, чия вона?
Ні, та якби мені довелося вгадувати, я б поставила на вбивцю.
Боже мій. Трясця.
-Трясця. -Ага.
Трясця.
-Серйозно? Справді? Годі вже. -Трясця.
-Добре. Що ми робитимемо? -Ні. Уже…
Більше жодних «ми». Усе.
Прощавайте.
Трясця.
-А якщо я просто здамся? -Що? Не можна здаватися.
А якщо я розповім, що скоїла, раніше, ніж вони?
Хіба я не отримаю бали абощо?
Навряд ФБР підраховує бали.
Я не можу так жити. Я зароблю нервовий зрив.
Тепер ясно, чого ти сповідалася.
І чого це тебе бісило.
-Так, ну… -Слухай. Ти маєш боротися.
Адже в тебе буде дитина.
З наукою не поборешся, Джуді. Це ДНК.
Вони не ідентифікують її
без твоєї волосини чи сімені.
Якщо в них моє сім'я, це інша проблема.
Тобто жіноче сім'я.
-Що? -Їїм'я.
-Їїм'я? -Ага.
-Гаразд, не знаю! -Не знаю.
Я навіть не знаю, що таке ДНК!
Заспокойся. Ми навіть не знаємо, що вони знайшли.
Може, у них нічого немає.
Або щось таки є, Джуді.
І що далі? А тоді просто не буде виходу.
Буде. Він завжди є.
Мама казала, що вихід є завжди.
-Якщо пошукати. -Вона знайшла у в'язниці?
Знаєш, що нам треба?
-Адвокат. -Відпустка.
Відпустка — це просто божевілля.
Може, це найрозумніша ідея?
Та ну. Можна поїхати кудись, розслабитися та
знайти свій дзен. Зосередитися.
Ми не можемо втекти.
У тебе цього тижня КТ.
-То зроблю наступного. -Ні, не зробиш!
Якщо знадобиться ще одна хімія?
Тоді я спершу точно захочу поїхати у відпустку.
Слухай, я не можу отак усе покинути.
У мене є робота. Я маю обов'язки. Я…
Так, звісно. Я розумію.
Ти маєш рацію.
Тоді скажемо дітям, що ти вагітна від Бена.
І куди ж ми поїдемо?
У Стіва є дім у Мексиці.
Просто на пляжі. Можемо поїхати туди.
Добре, їдьмо в будинок хлопця,
від убивства якого я відкручуюся.
Справедливо. Пошукаю щось інше.
Нехай буде Мексика. Це…
Звучить класно.
-Так, правда? -Ага.
-Рулетиків? -Так.
Тримайте. Хтось як Марвін Голодарвін, так?
-Вмираю з голоду. -Це не тобі.
У мене падає цукор. Я снідав жменькою мигдалю.
-Чого? -Щоб тримати себе в руках.
Я в пошуках нового хлопценьйона.
До речі, гарний об'єкт. Чесно.
Ага. Та як дорого це мені вартувало.
Боже.
Слухай, можеш кілька днів приглянути за хлопцями?
І підстрахувати мене, якщо тут щось вигорить?
Для тебе? За частку комісійних?
-Ага. -Та без питань.
-Невже? -Без питань.
Боже. Дякую.
-Слухай. Ти в нормі? -Так.
А що?
-Ти стала… -Що?
-Нічого. -Вітаю, Джен.
-Чорт… -Тут чимало зацікавлених покупців.
Карен, я казала, що продавці не приходять на показ будинку.
-Чому ж тут Джефф? -А чому тут Джефф?
Дякую.
Я ним займуся.
А йому личить засмага, згодна?
Практично італієць.
Не знаю, про який регіон ти говориш, але…
Гадаю, життя на пляжі пішло йому на користь.
Так, зберися, Карен.
Вибач, мені важко його відпустити.
Він же мій найкращий друг.
Тобто був…
Тримай.
Кажу це з любов'ю, але ти все ускладнюєш,
тому тобі ліпше піти.
Добре.
Ні.
Не зараз, онкологіє Лагуни.
Насправді це вапнякова плитка.
А ви подумали, що травертин, так?
-Так. -Сюрприз.
-Джен. -Що ти тут досі робиш?
Вибач, я думала йти, але зрозуміла, що нікуди податися.
А ще потенційний покупець у сховищі.
Ми ж ніби домовилися назвати його офісом.
Вибач, просто стільки змін одразу.
Карен, не ходи туди.
Вітаю. Я можу відповісти на ваші питання?
Так, сподіваюся на це.
Агент Ґленн Мораніс. ФБР.
Добридень.
Чим я…
Як ви… Що я…
Ви шукаєте собі будинок?
Ні. Я шукаю вас.
-Привіт. -Привіт.
Я знайшла чудовий готель у Баха…
-Привіт, Ґленне. Що таке? -Привіт.
Так, агент Мораніс із ФБР
прийшов на показ будинку, шукаючи мене. Ось що таке.
-Привіт. Класний капелюх. -Привіт.
Це дрантя? Це…
домашній капелюх.
Просто капелюх, який я ношу вдома.
Так.
Вибачте, що прийшов серед робочого дня.
Схоже, у вас була гарна публіка.
Що за місце? Десь 204 квадратні метри?
Насправді 209. Ви майже вгадали.
«Майже» — це лише для підків і гранат.
Точно.
Я на хвилинку.
Маю кілька питань про ваші стосунки зі Стівом Вудом.
Я б не назвала це стосунками.
Ви його агентка з нерухомості?
Так, але я була нею геть недовго.
Типу: а це взагалі було?
Схоже, було.
Згідно з даними, ви продали йому дві квартири.
За готівку. До його відмови від угоди.
Так. Було таке.
-На яку суму була угода? -Не пам'ятаю.
Ага, схоже, це дрібничка.
Цифра 8,6 млн щось нагадує?
Точно. Це воно.
Ви знали, що він украв гроші в грецької мафії?
-Справжньої мафії? -Вони називають себе синдикатом.
Синдикат. Боже. Ого.
Боже, я вперше чую цей термін.
Я приголомшена.
-А уявіть, як їм. -Так.
Хоча вони не мають бути надто здивовані.
Бо Стів не був янголятком.
Ні, Стів був хорошим.
Гарною людиною.
А після того ви з ним спілкувалися?
Місис Гардінг?
Я не пам'ятаю.
Звісно.
А ви займалися нерухомістю за межами Лагуни-Біч?
Та ні. А що?
Ви отримали штраф біля заповідника Анджелес,
де знайшли тіло Стіва.
Справді?
Можна спитати, що ви тоді робили в Долині антилоп?
Боже.
Що я…
Я була…
Я…
Це були дівочі вихідні. Булочок?
Так, прошу. Люблю перекусити.
-Це тобі. -Дівчачі вихідні в Долині антилоп!
-Так. -Ага.
Коли хочеться поїхати, але недалеко,
бо в тебе діти й стрес.
Униз.
Звісно. Хто не любить перепочинок?
-Так? -Тобто я не люблю.
Спитайте мою дружину. Колишню.
Так. Тоді ви тоді були вдвох?
-Так. -Ні.
Ми були з нашим другом Джеффом. Вихідні для дівчат і ґеїв.
-І рожеве рікою. -Точно.
-Пам'ятаєш: «Рожеве до ранку»? -Ми були…
Я така: «Рожеве до ранку». А він: «Ні».
Далі її знудило.
-Джефф. -Так, знаєш, той хлопець.
Баняк потік від вагітності. Забуває.
-Ого, то ви вагітна! -Так.
-Ага.
Знаю. Я ж підстаркувата.
Тож вона дуже втомлюється, як і я.
У неї рак.
-Справді? -Так.
Дуже сумно.
Ми пара втомлених, спорохнілих жіночок.
І домашній капелюх набув сенсу.
-Ага. -Ага.
-Мені шкода, Джуді. -Дякую, Ґленне.
Я дам вам перепочити.
Якщо згадаєте ще щось корисне, подзвоніть.
Залюбки допоможемо.
-Ну, я тебе проведу. -Дякую.
Якщо зможу. Ні, жартую.
Дякую, що прийшов. Сподіваюся, ти почув усе, що хотів.
Час покаже.
-Це одна з твоїх? -Так.
Яка краса.
Дякую.
Можливо, тобі варто замінити раму.
Бо ця тріснула.
О, так, я
впустила її, коли намагалася повісити. Руки-крюки просто.
Так.
Не хочу заводити пісню про рак,
але вони ніби
щось впорскують у тебе, що ти стаєш знесилений.
Кістки стають пористі,
тебе нудить, нічого хорошого. І картину не повісиш.
Господи.
-Так, це жах. -Ага. Ще раз дякую.
Так!
І знаєш, ліпше нікуди не зникайте.
Я можу прийти та поставити додаткові запитання.
Так, звісно. Ми ж тут. І нікуди не збираємося.
-Так. -Будемо тут, тусуватимемося.
-Ти знаєш, де нас шукати. Це очевидно. -Знаю. Це очевидно.
-Мля, він знає. -Ми не знаємо, що він знає.
Адже він нікого не заарештував. Ми ще тут, так?
Але тепер нам зась кудись їхати.
І нащо ти сказала йому, що я вагітна?
-Навіть Бен не знає, Джуді! -Це гарне прикриття.
-А Джефф яким боком? -Це алібі.
Ми ж не були з ним тих вихідних!
Він був зі своїм нареченим-хлопцем!
То попросимо його підтвердити історію.
Боже мій.
Де моя чашка «Мама № 1»?
-Що? -Моя чашка «Мама № 1»! Де вона?
-Вона десь тут… -О Боже.
Дідько, її немає. Він її забрав.
-Що? Хто? -Агент Мораніс.
-Ґленн? -Так. Забрав.
А тепер він ідентифікує ДНК!
-Боже. -І куди поклав?
-У штани? -Можливо.
-Таки він був у чиносах! -Точно.
Вони дізнаються, що то була я.
І я народжу у в'язниці, прикута до свого ліжка.
Ні. Тебе не посадять, ясно? Треба заспокоїтися.
Завжди є вихід.
Твоя правда.
Ось що ми зробимо.
-Уб'ємо Ґленна. -У їдальні. Що?
Ми вб'ємо його.
Попрощаємося з ним назавжди. Ясно? Це єдиний спосіб.
Джен, ми не вбиватимемо Ґленна.
-Ні, удамо нещасний випадок. -Що?
Так. Типу передозування або отруєння пігулками.
Пігулками?
Знеболювальними, які ти вкрала з лікарні.
Можна подрібнити їх і запекти в булочках абощо.
Якби я ще знайшла кляту…
-Ось вона. -Ось вона!
МАМА № 1
Коли… Де?
Вона була в раковині.
Під мискою.
Логічно.
Так.
Гадаю, це нам не знадобиться.
Ні.
-Добре. -Добре.
-Джен? -Джеффе.
-Джен. -Джеффе.
-Джуді. -Привіт.
Вибач, що ми так заявилися, але…
Ні. Мій трейлер — ваш трейлер.
Сюди, будь ласка. Сядемо на веранді.
Це ж стоянка, ми не на…
-Зараз не пляжна погода. -Добре.
Бо якось вітряно, але…
Тож, Джеффе…
-Ну, я тримаюся. -Ясно.
Емоційно важко. Продаж будинку.
Розлучення із Себом.
Себастіаном.
Як прикро це чути.
Він був милим, коли ми зустрілися
і коли були разом у тому готелі.
Усі вихідні.
Так. Ото були темні деньки.
Хованки. Брехні.
І згадувати не хочу ті вихідні.
Ну, може, тобі доведеться.
Власне, через ФБР.
ФБР? Нащо мені говорити з ФБР?
-Це тому, що вони… -Бо вони…
-Вас Карен підбила? -Що?
Втягує в халепу?
-Вона. -Ага.
Ніяк не відпустить.
-Звісно, я неодноразово їй зраджував. -Так.
Може, тих вихідних був під метамфетаміном, але це був лише раз…
-Добре, ось у чому річ… -Вона слідкувала за мною, так?
Хтось знімав? Боже.
Вона використає фото під час розлучення.
Ні, якщо скажеш, що ти був із нами
на дівочих вихідних.
Точно. Ми можемо стати твоїм алібі.
Алібі? Так.
Джеффе, а є ще «Абсолют»? Бо я роблю «Мартінез»…
-Джен. -Крістофере.
-Джуді? -Привіт.
У будь-якому разі дякую. Вдячний, що ви мене підтримуєте.
Буду в боргу. А перед тобою в мене два борги.
Чому це два борги?
Я хотів сказати, а тоді, знаєте, не сказав.
Пам'ятаєш запис, що ти просила стерти?
Заціни якість зйомки камери.
Я повернута на безпеці.
-А як це видалити? -Ніяк. Файли в хмарі.
Хмарі…
Так.
Я його не видалив.
Видалити запис? Що ти утнула? Убила когось?
Гарний жарт.
Я намагався, але Карен змінила наш пароль від хмари.
-Чорт. -Як ви знаєте, вона дуже мстива.
Особливо вдома, ще й наодинці зі зброєю.
Точно.
Тож дякую, що заїхали.
Крістофере.
Бувайте.
Чудова веранда.
-Привіт, подруго. -Привіт.
Привіт.
Ми подумали, що було б непогано тебе провідати.
Це що, мексиканська лазанья?
-З додатковою порцією родзинок. -Дякую.
-Хочете зайти? -Так.
Розповідала Джуді про твоє сховище.
Я б подивилася.
А це з часів, коли ми з Джеффом їздили в Кі-Вест…
А це з поїздки на Файр-Айленд.
Джефф. Він такий красень, еге ж?
А знаєш?
Карен, я кажу це тобі як подруга.
Годі вже буксувати.
Боже, Карен.
Знаєш що? На твоєму місці я б стерла всі файли в хмарі.
-Усі. -Ага.
-Справді? -Так.
Так. Бо хмара — це минуле.
І саме воно тебе стримує, Кар.
-Так. -Мене так Джефф називав.
Своєю Картримкою.
На хрін на Джеффа. На хрін.
Він не давав.
Боже. Тоді знаєш що? Кидай його.
-Так, у кошик. -Кидай його.
Мені треба подумати. Я людина не спонтанна. Я все планую!
Агов, я зробила сховище!
Так, а для чого ти його спланувала?
Для апокаліпсиса.
-Звісно. -Круто.
-Так. Щоб бути готовою. Ага. -Це так далекоглядно.
Але вперше в житті я не знаю,
що буде далі.
І навряд чи хочу дізнатися, розумієте?
Бо це так страшно.
Я розумію.
Ти зможеш, Кар-радар.
Просто крок за кроком.
А знаєш що?
Чому б для початку не стерти минулий рік?
Боже, так.
Чи не час визнати, що це був паскудний рік?
-Ага. -Це точно.
Паскудні два роки. Відстій.
Просто жахливі.
Добре.
-Ти зможеш. -Добре.
Ми в тебе віримо.
Ти зможеш.
Зможеш. Перетягуй.
-Ти змогла! -Ура!
-Глянь на себе! -Невже тобі не приємно?
Приємно.
А передивитися їх завжди можна жорсткому диску.
-Так, ми це забираємо. -Ми його збережемо.
Як люди розслабляються, коли їм не можна пити?
А мені можна лизнути одну?
-Я б не ризикувала. -Та ну, я легенько лизну.
Боже.
-Ти в порядку? -Так, усе добре.
Просто я втомлена, спорохніла жіночка.
Гей, а коли тобі на КТ? Ти мені не казала.
Це тому, що я досі не записалася.
Що? Чому?
Джуді, ми це проходили. Треба повторне обстеження.
Знаю. Просто я…
Я не…
Я не хочу знати.
Просто хочу бути тут.
-У своєму сховищі. -Моя мала.
Це ж іще не апокаліпсис, ясно?
А якщо він настане?
Раптом усе погано?
Тоді ми будемо боротися.
Що ми й робимо.
Бо ми парочка відчайдушних дівчат,
вагітних сучок, у яких рак.
Ясно?
Ясно.
Онкологія Лагуни. Дякую, що чекаєте.
Вітаю. Це Джуді Гейл.
Я дзвоню, щоб записатися на ПЕТ-КТ.
Хвилину, будь ласка.
Дякую.
ПРОЙДІТЬ ОПИТУВАННЯ НА ПРИДАТНІСТЬ
АНКЕТА КЛІНІЧНОГО ДОСЛІДЖЕННЯ ДЖУДІ ГЕЙЛ
ТИП РАКУ
ДРІБНОКЛІТИННА КАРЦИНОМА ШИЙКИ МАТКИ
СТАДІЯ РАКУ ПІД ЧАС РАННЬОЇ ДІАГНОСТИКИ
4 СТАДІЯ
Трясця.
Слухай, не знаю, як сказати,
але я виявила запис із вуличної камери, який мене засмутив.
Невже?
Я думаю піти в поліцію,
але вирішила, що варто тебе попередити.
Попередити про що?
Ніколи не знаєш, що за псих живе поруч.
-Карен… -Стривай. Де ж…
-Карен… -Я поставлю вподобайку.
-А без цього ніяк? -Це мило.
Заради бога. Карен…
Ось.
Глянь на це.
Джен, йому не можна дозволити купити мій будинок.
Ні.
-Ні. -Ні.
Бо що за виродок порпається в чужому смітті?
У рукавичках і не тільки?
-Це було умисно. -Ага.
Розумієш, чому в мене стільки зброї?
Ще б пак.
Так.
ОНКОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР ЛАГУНИ-БІЧ
МОТЕЛЬ «ЩИТ»
КІМНАТА ДЛЯ НЕКУРЦІВ
Місис Гардінг.
Ще раз вітаю. Я дещо вам привезла.
Булочки.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна