‎UN SERIAL NETFLIX
‎Doamne!
‎Futu-i!
‎Felicitări!
‎- Sarcina are patru luni jumătate. ‎- Cum e posibil așa ceva?
‎Am o mie de ani.
‎Da, am simțit eu niște chestii, ‎dar am crezut că e menopauza.
‎Menopauza și sarcina ‎au niște aspecte asemănătoare,
‎deci e de înțeles.
‎Poftim?
‎Vestea grozavă e că toți sunteți sănătoși.
‎Analizele și bebelușul arată bine. ‎Vrei să știi sexul?
‎Aș vrea să mă întorc în timp ‎și să nu mai fac sexul.
‎Jen, înțeleg că e un șoc, ‎dar e și un fel de miracol.
‎Știi câte femei ar ucide ‎ca să rămână gravide la vârsta ta?
‎Băga-mi-aș!
‎Bună, dr. Ashmani!
‎Judy. Bună!
‎Bună! Vin cu daruri.
‎Un dar. Nu vreau ‎să ai așteptări prea mari.
‎Vai! Asta e barca mea?
‎Așa sper.
‎E primul meu peisaj marin ‎și l-am pictat din memorie.
‎Și am consumat multă iarbă, așa că…
‎E frumos și foarte drăguț din partea ta.
‎Mulțumesc!
‎Îți mulțumesc pentru tot!
‎Voiam să știi. Ai avut dreptate. ‎N-aș fi putut trece singură prin asta.
‎Mă bucur că ai avut ‎o amică care te-a ajutat.
‎Și eu.
‎Aș vrea să găsesc o cale să o răsplătesc.
‎Poate după ce termini tratamentul.
‎Credeam că am terminat.
‎Peste două săptămâni ‎trebuie să repetăm analizele,
‎să vedem reacția la chimioterapie.
‎Da. Cred că am răspuns destul de bine
‎pentru că mă simt bine.
‎Asta e minunat. Dar sunt șanse ‎să mai ai nevoie de o rundă.
‎Da. Eu le am cu șansele. ‎Nu prea cred în ele.
‎Bine. Bravo ție!
‎Sincer, mulți dintre pacienții mei
‎caută din greu pe Google ‎și asta poate fi dezolant.
‎Da. Eu nu.
‎Cred că ceea ce nu știu ‎nu-mi poate face rău. Nu?
‎Ce mă fac?
‎Există…
‎- Există și un partener? ‎- Scârbos.
‎Partener? N-am lansat ‎o microîntrerpindere. Am o ființă în corp.
‎Iar persoana responsabilă de asta ‎e la dezintoxicare.
‎Cam nasol!
‎Deci cred că voi amâna trâmbițarea veștii ‎până începe să se vadă.
‎Deja? Nu!
‎Știi vreun magazin Marshall în zonă?
‎- Hei! ‎- Hei!
‎Cineva și-a luat un poncho nou.
‎Da, cineva.
‎Da, l-am văzut și m-am gândit:
‎„Poncho-ul ăla va fi al meu! ‎Și voi purta acel poncho.”
‎Da, poartă-l tare!
‎Despre ce e vorba aici?
‎Bine, e doar o mică atenție
‎drept mulțumire că m-ai ajutat ‎să trec peste chimioterapie.
‎Nu trebuie să-mi mulțumești pentru asta.
‎Ba da, dacă vreau.
‎Am vrut să te duc să ne distrăm undeva, ‎dar ești cu slujba. Și m-am gândit
‎de ce să nu aduc petrecerea la noi?
‎E o degustare de vinuri!
‎Vin…
‎Da. Acestea erau preferatele tale ‎de la podgoriile din Napa.
‎Ce gest drăguț, dragă! E…
‎- Ce e? ‎- Am interdicție de ianuarie.
‎- E octombrie. ‎- Știi tu.
‎Știu? Sau are legătură cu Ben?
‎- Ce? Nu! ‎- Poate te-a inspirat.
‎- N-are nicio… Nu m-a inspirat. ‎- Solidaritate în abstinență.
‎I-ai rostit numele de câteva ori.
‎- Ce? ‎- Nu, am…
‎Vreau doar să am ‎mai multă grijă de sănătatea mea.
‎Încerc să iau decizii mai înțelepte ‎despre ce-mi bag în corp.
‎Da. Nici eu n-ar trebui să beau.
‎Dar am două săptămâni fără vești proaste.
‎Deci voi trăi în acea bulă a fericirii, ‎iar vinul ajută în acel loc.
‎Da, așa e.
‎Am multe lucruri de făcut azi, așa că…
‎- Știu. Începe să se vadă. ‎- Poftim?
‎- Se adună lume să vadă casa. ‎- Da!
‎Da. Se pare ‎că voi avea o vizionare de succes azi.
‎Ai perfectă dreptate.
‎Da. Cred că îmi ieșise cumva din cap
‎fiindcă clienta e o mare pacos…
‎Suvenir dintr-o călătorie cu Jeff ‎în Rezervația Badlands,
‎unde totul e grozav și nu-i nimic de rău.
‎Ar arăta grozav în casa ta nouă ‎sau în cutia asta pe vecie.
‎Nu înțeleg de ce trebuie ‎să reamenajăm locuința.
‎Arată deja extraordinar.
‎Da, doar că e un loc ‎cu multă personalitate
‎și arme!
‎Armele sunt o atracție în Orange County, ‎iar personalitatea e bună.
‎Depinde de personalitate.
‎Bine. Le voi pune ‎în camera mea de siguranță.
‎Nu înțeleg de ce Jeff insistă să vindem.
‎N-a vrut copii. ‎Deci casa asta era ca și copilul meu.
‎Dar, uite care-i treaba, Karen:
‎uneori trebuie să accepți ‎faptul că asta e viața ta acum
‎și să te descurci naibii
‎oricât de mult ți-ai dori ‎ca lucrurile să fie cu totul altfel.
‎Doamne! Ce miroase așa?
‎- Colecția mea de lumânări Yankee Candle. ‎- Sigur că da. De ce n-ar fi?
‎Sunt o mare adeptă wicca.
‎- Super! ‎- Îți dau pe la nas?
‎- Nu, mersi! ‎- „Vis portocaliu”.
‎Nu!
‎Te simți… Te simți bine?
‎Da, sunt bine.
‎Ceva e diferit la tine.
‎Nu, nu e.
‎- Salutare! ‎- Hei!
‎- Știu ce e diferit. ‎- Ce?
‎Poncho-ul tău.
‎Nu e grozav?
‎- Atât de larg. ‎- Da.
‎- Ce ascunzi acolo ilegal? ‎- Nimic.
‎Hei! Atenție cu aia! E de la HomeGoods.
‎Ce cauți aici?
‎Am zis că o să vi se facă foame.
‎De fapt, chiar mi-e foame, ‎deci ce ai acolo?
‎- Gorgonzola și chorizo. ‎- Nu.
‎Nu?
‎Bine.
‎Am nevoie de aer.
‎Jen!
‎Hei!
‎Doamne sfinte Dumnezeule! Ce mama…
‎La ce naiba mă uit?
‎E copilul lui Jen Harding ‎care conduce un Jeep bușit
‎în locul și momentul nepotrivit.
‎Adică locul și momentul potrivit ‎pentru a fi suspectul nostru?
‎Potrivit e subiectiv. ‎Ce e nepotrivit pentru el, e potrivit…
‎Da, asta am vrut să spun.
‎Stai să înțeleg!
‎Crezi că puștiul Harding ‎și-a lovit propria mamă?
‎Nu are noimă.
‎Nici eu nu credeam.
‎Dar știm că Charlie Harding conducea ‎mașina lui Steve Wood când a dispărut.
‎Acum o conduce pe asta. ‎Haide! Care sunt șansele?
‎Slabe, dar de ce și-ar răni propria mamă?
‎Poate voia să o rănească pe Judy Hale.
‎Ea era în mașina ‎care i-a ucis tatăl, la fel ca Steve Wood.
‎Uite el ce a pățit!
‎Steve a fost ucis, n-are legătură.
‎De unde știi?
‎Nu știu.
‎Charlie avea motiv.
‎Ca să nu mai zic, era în casă ‎cu posibila armă a crimei.
‎Care armă?
‎Pasărea de lemn.
‎Nu ți-a dat ‎niciun răspuns Moranis despre asta?
‎Nu. Nicio veste despre pasăre.
‎Da.
‎- Poate ar trebui să-l întreb. ‎- Nu.
‎Să aducem copilul la secție. ‎O caut pe dna Harding.
‎- Super. Haide! ‎- Nu, ar trebui să merg singură.
‎Să încerc s-o abordez ca pe o femeie.
‎Tu încearcă să izolezi ‎numărul mașinii din înregistrare.
‎Ce e?
‎Nimic.
‎Ce surpriză plăcută să te văd!
‎Da, mare surpriză. Atâtea surprize!
‎Credeam că ești la dezintoxicare.
‎Am fost. Doar că m-au eliberat.
‎Și acum sunt la acea etapă ‎în care mă împac cu lumea.
‎- Grozav. ‎- Nu e cazul. Nu e necesar.
‎Am venit și să-mi iau rămas-bun.
‎- Poftim? ‎- Rămas-bun?
‎Unde pleci?
‎Mă întorc în nord, la viața mea de acolo.
‎La cabinetul meu, ‎la fiul meu care e student acum,
‎așa că puțin îi pasă de tati.
‎Da, nu, desigur.
‎Da.
‎Și din motivul ‎pentru care am plecat inițial din Laguna.
‎Îmi trezește multe amintiri urâte.
‎Da, te înțeleg.
‎Da. Și știu că nu pot…
‎să mă revanșez fața de el, ‎dar pot față de voi
‎Așa că…
‎îmi cer scuze pentru toate
‎situațiile neplăcute în care v-am pus.
‎- Nicio problemă. Serios, totul e iertat. ‎- Ce? Nu!
‎- Stăm bini. ‎- Te rog! Da.
‎Serios? Pentru că am mai multe.
‎- Am o listă. ‎- Nu!
‎- Ești bine. ‎- Nu-i nevoie. Serios! E vorba de noi.
‎Bine.
‎Mulțumesc! Mersi! Doamne, am avut emoții.
‎- Te-ai descurcat grozav. ‎- Da.
‎Să știi că ne va fi dor de tine, Ben.
‎Da.
‎Ești sigur că trebuie să pleci?
‎Aș rămâne doar ‎din obligație față de părinții mei.
‎Și nu există…
‎Nu știu. Nu există niciun alt motiv
‎să stau aici.
‎- Ce? ‎- Dacă trebuie să pleci, aia e.
‎- Poate că nu trebuie, dacă ar simți… ‎- Trebuie să plece.
‎- …că e dorit. ‎- Copii și obligații…
‎Copilul lui e la facultate.
‎- E arțăgos și puțin îi pasă. ‎- Corect. Bine.
‎Bun.
‎Super. Păi, eu…
‎o să plec.
‎Vă iubesc pe amândouă, să știți. ‎Voi sunteți atât de drăguțe
‎și amabile cu mine și bune și sper că
‎știți cât de mult a însemnat asta ‎pentru mine.
‎Te iubim.
‎- Ce drăguță ești! ‎- Ce?
‎Bine. Păi, atunci… Da. Pe curând!
‎Bine. Ne vedem când ne vedem!
‎Poate chiar mai devre… Pa!
‎- Te conduc eu. ‎- Bine.
‎Bine.
‎- Ești bine? ‎- Pa!
‎MAMA NR. 1
‎Doamne!
‎De ce n-ai spus nimic?
‎- La ce te referi? ‎- Ai lăsat să se înțeleagă.
‎- Aștepta să spui ceva. ‎- Ce să spun?
‎Că vrei să rămână. ‎Ești îndrăgostită de el.
‎Nu sunt… Nu e adevărat!
‎Te rog! I-ai rostit numele ‎de două ori când eram drogate.
‎- Scuze, eram drogată. ‎- Ai și căzut de două ori pe scula lui.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Ce mai faci de două ori ‎până recunoști că-l iubești?
‎Nu-l iubesc.
‎Nu te cred.
‎Nici măcar nu mă pot uita la el. Bine?
‎I-am ucis fratele!
‎- Fratele lui l-a ucis pe soțul tău. ‎- El nu știe asta.
‎Poate ar trebui să știe.
‎Dacă i-am spune adevărul despre tot?
‎- Nu crezi că te-ar putea ierta? ‎- Nu, nu cred deloc asta.
‎Tu l-ai iertat pentru accident.
‎Nu e același lucru. ‎Nu e tandea pe mandea.
‎Cu noi a fost. ‎Ți-am spus adevărul despre Ted.
‎Apoi ne-am certat puțin. ‎M-ai amenințat că mă împuști,
‎apoi l-ai ucis pe Steve, ‎dar ai fost sinceră mereu.
‎Și uită-te la noi!
‎Da, uită-te! Tu ai cancer, ‎iar eu voi fi arestată mâine-poimâine.
‎Nu ai de unde să știi asta,
‎dar știu că, oricât de multe căcaturi ‎ne-am face una alteia,
‎rămânem cele mai bune prietene, nu?
‎Da.
‎Pentru că ne spunem adevărul, nu?
‎Da, așa e.
‎Sunt însărcinată.
‎Poftim? Nu!
‎De ce crezi că port acest poncho cretin?
‎Fiindcă… Iată!
‎Doamne! Cu…
‎Da. E o situație de căcat.
‎Îmi pare atât de rău.
‎Nu. E o veste… Cât de avansată e sarcina?
‎Prea avansată.
‎E uimitor. Nici nu-mi vine să cred.
‎E uimitor!
‎Ai voie să spui ce simți.
‎Da, nu. Chiar cred că e uimitor.
‎Bine.
‎Doar că…
‎am nevoie de un minut.
‎- Judy, te rog, putem să… ‎- Vreau un minut!
‎Bine. La naiba!
‎- Mamă? ‎- Ce e?
‎Charlie m-a lovit cu iPad-ul.
‎Pentru numele lui Dumnezeu!
‎Futu-i!
‎- Vino încoace! Ești bine? ‎- Da.
‎- Ai nevoie de o îmbrățișare? ‎- Bine.
‎Te iubesc.
‎Și pe tine.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Chiar credeam ‎că voi avea un copil și o familie.
‎- Ce a fost în capul tău? ‎- I l-am dat să-l prindă.
‎- Nu e vina mea că n-are reflexe. ‎- Nu mai aveți vârsta pentru asta.
‎Nici eu n-o mai am.
‎Rahat!
‎Cine e?
‎Îmi spui că nu e Charlie aici?
‎Ba e. Dar îți spun că
‎nu conducea mașina când ne-a lovit. Bine?
‎Nu. N-am fost niciodată mai nelămurită.
‎Ideea e că nu ne-a lovit. ‎Trebuie să mă crezi pe cuvânt.
‎De ce aș face asta?
‎Pentru că știu cine ne-a lovit.
‎- Cine? ‎- Nu spun.
‎Femeia lui Dumnezeu, ‎știi câte ore am dedicat acestui caz?
‎Da, multe, iar acum vă puteți opri.
‎Și tu oprește-te! ‎Nu-mi spune ce am voie să fac!
‎Nu depun plângere, deci nu contează.
‎Trebuie să știu cine a făcut-o.
‎Și am spus că nu pot să-ți spun!
‎Atunci poate îl voi interoga pe Charlie.
‎Ben. Ben Wood ne-a lovit.
‎Poftim?
‎A fost un accident.
‎- Cu fugă de la locul faptei. ‎- Și îl regretă.
‎- Regretă? ‎- Și-a cerut iertare ca parte din proces.
‎Deci băuse.
‎Nu.
‎Nu știu, bine?
‎Te rog, promite-mi că nu-i vei face nimic.
‎Nu pot. Nu-s amica ta din colegiu. ‎Sunt polițistă.
‎Te rog. A avut destule nenorociri deja. ‎Vreau s-o las să treacă.
‎Și ce? Nu depui plângere din vinovăție?
‎Nu.
‎Poate. Dar, în mare nu vreau…
‎Doar nu crezi că o s-o lase moale ‎când o să afle ce ai făcut?
‎Nu.
‎- Nu înțelegi cum stă treaba. ‎- Atunci explică-mi!
‎Sunt însărcinată.
‎Sunt însărcinată, da?
‎Și ce legătură are cu…? Rahat!
‎Hei!
‎Ți-e frig?
‎Îmi dai poncho-ul tău?
‎Îți dau absolut orice vrei.
‎- Poftim. ‎- Mersi!
‎Îmi pare tare rău, Judy.
‎N-are de ce. Nu faci un copil dinadins.
‎N-ar trebui să-l fac deloc.
‎- Nu știu ce naiba fac. ‎- Ba știi.
‎Abia mă descurc.
‎Adică, Ted. Ted făcea totul. Și eu…
‎Adică, era un soț de rahat, dar era…
‎era o mamă bună.
‎Și tu ești.
‎Ești o mamă mai bună decât mine. ‎Toată lumea știe asta.
‎Oprește-te!
‎Nu pot face asta singură.
‎Pentru ajutorul cu chimioterapia, ‎răsplătește-mă ajutându-mă cu asta!
‎Și Ben?
‎Ce e cu el?
‎Trebuie să-i spui.
‎Nu, nu pot.
‎Ar fi ca și cum i-aș întinde o capcană.
‎Poate nu chiar o capcană. Stai…
‎- E o capcană? ‎- Nu pare termenul potrivit.
‎Oricum, nu ar fi corect față de el.
‎Merită să știe.
‎Totul.
‎Poate apoi va procesa totul și,
‎ar dura un pic de timp, dar…
‎v-ați putea croi o viață împreună.
‎- Am deja o viață și un partener. ‎- Urăsc cuvântul ăsta.
‎- Da, e scârbos. ‎- Da.
‎Dar se aplică aici.
‎ETAPA IV A CANCERULUI CERVICAL: ‎ȘANSE DE SUPRAVIEȚUIRE?
‎Charlie Brown, ce crezi? ‎Ce are mami în burta ei?
‎E un covrig?
‎Crede că m-am îngrășat.
‎Nu. Ce părere ai, Char? E un copil?
‎Vrei să fii un frate mai mare?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Putem să vorbim?
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Sigur.
‎Mă crezi prost?
‎Poftim?
‎L-am întrebat eu pe agentul Moranis. ‎Știu că nu i-ai trimis pasărea.
‎Nick, uite. Pot să-ți explic…
‎Nu e nevoie. Știu ce se petrece.
‎Serios?
‎Mă crezi un polițist prost. ‎Mă crezi nebun.
‎O, nu.
‎Nu, nu cred asta.
‎Ce altă explicație ar putea fi?
‎De câte ori am o teorie despre ceva, ‎face o mutră de parcă…
‎- Ba nu. ‎- Ai făcut-o acum.
‎- Nu te poți abține. ‎- Ba nu. Nu.
‎- Poftim? Ce… ‎- Tocmai ai făcut-o.
‎Asta faci. Ascultă…
‎Am fost distrus ‎după moartea partenerului meu
‎și tu mi-ai acordat o șansă ‎când nimeni nu voia și îți mulțumesc.
‎Fiindcă știi că slujba asta e ‎singurul lucru de care-mi pasă.
‎- Și mie. ‎- Dar m-am săturat să stau pe bară.
‎Știu că ești un polițist bun, ‎dar și eu sunt.
‎Și merit să fiu tratat ca atare.
‎Îmi datorezi asta.
‎Ai dreptate.
‎Meriți.
‎Doamne! Nu știu ce se întâmplă aici.
‎A fost bine.
‎Doamne!
‎La ce vă uitați?
‎Pot să văd și eu?
‎- Vrei să vezi? ‎- Da!
‎Fii pe fază!
‎Vrei să testăm reflexe?
‎Fii pe fază!
‎Și tu!
‎Las că te prind eu!
‎O să… Capul jos!
‎Oprește-te!
‎Chiar după ureche. Te-am prins!
‎- Da. ‎- Ba da! Nu mai da! Termină!
‎Hei! Unde ai fost?
‎Am găsit cel mai bun mod de a te răsplăti.
‎- Judy, credeam că am stabilit deja. ‎- Știu.
‎Dar șansele sunt că n-am să…
‎n-am să-ți pot fi mereu alături ‎așa cum mi-aș dori.
‎Despre ce vorbești? Ce șanse?
‎Știi la ce mă refer.
‎Haide! Am rămas gravidă la 47 de ani. ‎Da? La naiba cu șansele!
‎Nu se aplică la noi.
‎Doamne! Amintește-mi ‎să smulg soneria aia din ușă!
‎E pentru tine.
‎Bună!
‎Știu că deja mi-am luat rămas-bun, ‎dar a trecut Judy pe la mine și
‎mi-a spus niște lucruri pe care…
‎Totul se leagă.
‎Acum știu de ce ‎abia mă poți privi deseori.
‎Serios?
‎Fiindcă de fiecare dată ‎când mă privești…
‎vezi fața bărbatului…
‎care ți-a ucis soțul.
‎Și știu că Steve nu e aici ‎ca să-și ceară iertare.
‎Așa că îmi cer iertarepentru amândoi.
‎Nu trebuie să faci asta. ‎Tu n-ai nicio legătură cu asta.
‎Ba am.
‎Hei!
‎Felicitări din nou, Steve-arino!
‎Iar ești beat. Ce surpriză!
‎Crezi că te urci la volan, ratatule?
‎- Steve, nu… ‎- Nu!
‎- Nu o împinge, ticălosule! ‎- Opriți-vă!
‎Bine. Du-te și ucide pe cineva! ‎Puțin îmi pasă.
‎Știu că nu-ți pasă.
‎Mi-e milă de tine.
‎Știi de cine mi-e milă mie?
‎De copilul ăla.
‎Care trebuie să te aibă drept tată, ‎eu mai degrabă m-aș sinucide.
‎Trebuie să ne întoarcem!
‎Condu mașina, proasto!
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Am lovit…
‎Am lovit un cerb.
‎Mă duceau cu mașina acasă.
‎Dumnezeule!
‎Ți-aș fi spus, dar m-am gândit ‎că Ben ar trebui să afle primul.
‎Cred că e corect ‎ca toată lumea să știe totul.
‎Da.
‎Nu vreau secrete între noi.
‎Nici eu.
‎Ben…
‎- Ce se întâmplă? ‎- Ce faci aici?
‎Îmi fac datoria.
‎Hei, Nick!
‎E totul în regulă?
‎Ești arestat pentru accidentul provocat ‎lui Jen Harding și Judy Hale.
‎Ce?
‎- Îmi pare rău. ‎- Ai dreptul să nu spui nimic.
‎Tot ce spui ‎va fi folosit împotriva ta la proces.
‎Ai dreptul la un avocat.
‎Băga-mi-aș!
‎Subtitrarea: Adina Chirica