СЕРІАЛ NETFLIX
Господи, як заманала ця клята пилюка.
Яка гидота. Кляті заслінки.
Вибач, бро. Ти часом нічого не забув?
Сьогодні День матері?
Ні, аж ніяк.
Він був зо два місяці тому.
Можеш покласти тарілку в посудомийку?
Але ж кухня розгромлена. Туди небезпечно заходити.
Послухай. Сядь, будь ласка.
Добре.
Мені дуже треба ваша підтримка, доки Джуді лікується.
Допоможіть мені доглянути за нею.
Це та ситуація, коли ми всі маємо бути командою.
Я віддав їй кімнату.
Знаю, це така жертва.
Ти житимеш у гостьовому домі, робитимеш те, що робиш,
а я цього не чутиму.
Ти справді не чутимеш, навіть зі своєї кімнати?
Чуваче.
Ти ж допоможеш мені зробити журавлів для Христа?
Що? Боже. І скільки я маю зробити?
Лише тисячу.
Чудово, Ісусу Христу треба багацько журавлів.
Так, сонце. А знаєш, поклади їх сюди. Дякую, Кнопику.
Джуді буде в нормі?
Так. З нею все буде добре. Усе буде супер.
Це не буде так само, як із бабусею?
Ні. То був інший час, а медицина зробила значний крок уперед,
і ми виконаємо все правильно, тому з нею все буде добре. Гаразд?
Добре.
У тебе пітніє обличчя?
-Га? -Ось тут.
-Я не помітила. -Так. Воно трохи вологе.
Не кажи «вологий» у цьому домі.
Я не жартую.
Добре, що під час терапії ти вдягатимеш охолоджувальну шапку,
так, вона схожа на старомодний шолом для борців,
але допоможе зберегти волосся.
-Це добре. -Так.
-Дякую, що подбала про це. -Ага.
Не те щоб це було найбільшою проблемою.
Та коли хворіла мама, шапок не було,
і нам довелося поголити їй голову. А…
А в неї була така собі форма голови.
-Як ти? Норм? -Так.
-Пахне лавкою езотерики. -Імбирно-кардамонове масло.
-Ні. -Ні? Добре.
Воно має заблокувати токсини.
Я думала, хімія має виводити токсини, так?
Ага, я стежу за цілителькою Рейкі, що написала про Каліну
з тверезих танців, яка займається китайською медициною
і лікуванням раку. Я виконую її протокол.
Ясно.
Та якщо ти вдаєшся до західної медицини та справжньої науки,
тоді можеш бавитися будь-якою шаманщиною.
А ще Каліна пропонує вживати гриби,
щоб побачити, чого мене навчає рак.
Каліна голова секти?
Я для друга питаю.
Може, кожен досвід — це спроба всесвіту навчити чомусь?
Я підхопила вошей у Канкуні у 18. Який тут урок?
Що не треба шпекатися з продавцем намиста на пляжі.
-Я тобі вже це розповідала, так? -Ага. Двічі.
Ти хвилюєшся?
Так, просто я все думаю.
Після лікування буде менопауза,
яка, очевидно, поставить хрест на всій цій історії з дітьми, тож…
Знаю, це важко. Мені дуже шкода, люба.
Дякую.
Якщо це втішить, у мене теж менопауза.
Менструація буває так само часто, як і Літні Олімпійські ігри.
А є якась церемонія відкриття?
Є.
Я підпалюю тампон і бігаю по дому.
Отакої!
-Я в ділі! -Так.
Скажи, що бачиш ти
І кидаю його тобі.
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ ЛАГУНИ-БІЧ
Ти ніколи не вгадаєш, що я купив.
Якщо так, то не треба змушувати. Хтозна, що ти робиш.
Я завжди працюю, босе.
-Що це? -Гадаю, зброя, якою вбили Стіва Вуда.
Цією пташкою?
Ну, не цією пташкою.
Того тижня я ходив у бар. Ти не вгадаєш, хто там був.
-Просто скажи. -Бен Вуд.
Який тримав схожу птаху. Тільки в неї бракувало хвоста.
-І? -Спитав, звідки.
-Вгадаєш? -Годі змушувати мене вгадувати!
Від Генрі Гардінга. Якому птаху подарувала Джуді Гейл.
То до чого ти хилиш?
Ось до чого.
Бачиш це?
Ось це.
Це — ось це.
Це — ось це. То — воно.
Це — ось це.
-Не схоже? -Ні, не дуже.
То придивись уважніше.
Кажу тобі, тут щось є, і воно якось пов'язане
з Джен Гардінг і Джуді Гейл.
Чому з Джен Гардінг?
Бо зброя була в її будинку.
Так же. Ага.
Бум.
Це варто віддати агенту Моранісу?
Звісно, але
я сама йому це передам,
адже саме я його контакт.
Так, тільки, може, скажи йому, що саме я це все знайшов.
Ти досі не знайшов водія, що вчинив наїзд і втік.
Ліпше допоможи жертвам,
а не роби з них підозрюваних.
Я не це роблю. І я ж казав, що перевірив той район.
А ти перевірив записи з камер з околиць?
Та ну. На це знадобляться тисячі годин.
-За скромними підрахунками. -Тоді починай.
ПЕРЕС
Гаразд.
Може, хочеш щось перекусити?
Ні? Гаразд.
Журнал.
Добре-бобре. А затишний плед?
Так, давай.
Це як перший клас, але замість горішків хімія.
Є і горішки.
Смакота.
Гей.
-Ти впораєшся! Ясно? -Так.
Ти здолаєш цей лак.
-Це так ми його кличемо? -Ну…
Це такий собі тест-драйв. Випробовую назву на ділі.
-У лакомобілі. -Лак.
У тебе лак? Мої співчуття щодо лаку.
Гаразд, міс Джуді.
Маю для вас дещо хороше,
а ще дещо краще від побічних ефектів.
Дякую, Франсін.
Судячи з вашого набору, для вас це не вперше, так?
Не вперше.
Добре, що поруч є профі.
Так, авжеж.
-Я щасливиця. -Гаразд.
Зараз я очищу місце введення, добре?
Добре. Так.
Приберу ваше волосся.
Добре. Гаразд.
Ти в порядку?
Так. Ні, усе добре.
Просто згадала, що не налила в пляшку води,
тож піду виправлю це.
-Це за рогом. -Чудово. Дякую.
Дідько. Трясця йому.
Який милий браслет. Він гарний.
Дякую. Він огидний, але я ношу,
бо його подарувала донька.
-Скільки дітей? -Четверо.
Лиш двоє хороші.
Та ну. Не може такого бути.
Ну, не знаю.
Схоже, мого Френкі прислали на Землю, щоб помучити мене.
Але ви все одно його любите.
Так. Але я б його не вибрала.
Та не мала права голосу. Вони обирають нас.
Справді?
Довше покружляла б у магазині — і обрала б свого.
Йому б теж не завадило. У нас немає нічого спільного.
Хіба що ми разом дивимось «Уцілілих».
Ми любимо дивитися це разом і вигадувати, як обдурити людей.
Це дуже мило.
-Готові відпочити? -Так.
Гаразд, тримайтеся. Ось так.
Я принесла твою воду. Хто хоче попити?
-Я! -Буду пізніше.
-Так. Гаразд. -Дякую, Франсін.
Дякую, Франсін!
ПЕРЕС
-Точно все гаразд? -Так.
Годі мене питати. Усе класно.
Гаразд. Тепер відкинься
і здивовано спостерігай,
як я раптом навчилася
складати тисячу клятих журавлів.
Тільки гляньте на неї!
Схема 1А. Складіть А…
Сказано «скласти й розгорнути».
Так, добре. А потім…
Чорт. Перевернути.
Потім Б…
Спостерігати за тобою болючіше, ніж терпіти хімію.
Справді? Уже розігруєш карту з лаком?
Дай сюди.
Добре. Тепер ти складаєш клятих качок.
Привіт.
Заходь.
Привіт.
Мама просила тобі передати.
Дякую.
Дякую, що віддав свою кімнату. Я дуже це ціную.
Типу в мене був вибір.
Але знаєш…
Я мушу спитати, може, тобі щось треба?
Ні. Дякую.
Чарлі.
Ти дивився «Уцілілих»?
Реаліті-шоу?
Чула, воно класне.
Та ні. Купа зголоднілих людей,
які б'ються за погану піцу.
-Я не знала. Звучить так собі. -Ага.
Це все для лікування. Єдина перевага від раку.
Як тобі мармеладки?
Надзвичайно смачні.
Справді?
А знаєш,
якщо кілька зникне, я навіть не помічу,
бо сама не своя після хімії.
Може, тобі треба ще одна подушка абощо?
Власне, це було б чудово.
Дякую.
Звертайся.
МЕДИЧНИЙ РОЗЧИН ХІМІЄТЕРАПІЯ
ПОДИХ — ПОВІТРЯ
Агов. Дякую.
Звертайся.
ОНКОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР ЛАГУНИ-БІЧ
Щиро дякую, Франсін.
Скільки їх ще в тебе?
Я загубила лік.
Але вже скоро фінал.
Що ж, це вже фінал усього. Лишилося ще два сеанси.
Знаю, хвала небесам. Я не сумуватиму за цим.
Так, але ж за мною сумуватимеш?
Так, звісно.
Я буду рада, коли це закінчиться.
І я повернуся до життя.
Може, зберуся в подорож.
Боже.
Я не подорожувала з того часу, як народилась Енні.
Певно, це єдиний плюс того, що в мене немає дітей.
Гадаю, плюсів є більше. Ти зробила правильний вибір.
Це був не мій вибір.
Просто не вийшло.
Мене не обрали.
Може, тебе обрали для іншого.
Може.
Однозначно. Ти ж сама доброта!
Як мама, я прибираю волосся з лиця.
-Мені подобається. -Гляньте на це миле личко.
До речі, можеш узяти собі одного.
Справді? Доки жива, і бачити їх не хочу.
Де ти була? Я тисячу разів тобі дзвонила.
Знаю. Я була дещо зайнята. Вибач.
Упізнаєш?
-Де ти це взяла? -Від Ніка.
Схоже, твоя подруга роздає птахів направо й наліво.
Я маю віддати це ФБР.
Може, варто було.
Але я не віддала.
Хоча вони й самі розберуться.
Плювати. Нехай розбираються. Мені начхати!
Вибач, мене не попередили, що нам начхати на це.
Може, якби ти взяла слухавку й повідомила ці відомості…
У Джуді рак шийки матки!
Четверта стадія.
-Трясця. -Не кажи «трясця».
Вибач. Та я знаю, що четверта — це недобре.
Я знаю, що це означає, і намагаюся бути позитивною,
бути сильною, та коли дивлюся на неї, хочеться лиш розридатися,
бо я так боюся втратити її та…
Не хочу, щоб вона бачила мене такою.
Ти не мусиш бути доброю до мене.
Може, запізно?
Привіт, Франсін. Це останній сеанс хімії.
-Нарешті ти позбудешся мене. -Добрий ранок.
Добридень. Вибачте. А де Франсін?
Вона померла?
-Вона померла! -Отак знічев'я?
Так. Важкий серцевий напад.
-Ну, це прикро. -Що? Це жахливо.
Ні, я маю на увазі,
це останнє, про що ти б мала зараз турбуватися.
Я? А як же її четверо дітей?
Це сумно.
-Так і є. -Так і є.
Я лиш не хочу, щоб це зменшило той факт,
що ти щойно закінчила три місяці сеансів хімії, люба.
Це треба відсвяткувати.
Зараз немає настрою святкувати.
Я не наполягатиму,
але я купила кульки й пляшку «Дом».
Ти мала рацію.
Може, рак мене нічому не вчить.
Який сенс в уроці, коли мила жінка, яка підтримувала моє життя,
раптово, чорт забирай, помирає?
Боже. Не знаю, але…
радію, що вона була у твоєму житті.
-Це рахується? -Ні!
Ні, аж ніяк!
А знаєш? Усе навколо таке випадкове
і безглузде. Ніщо немає сенсу.
Ясно. Це глухий кут.
Клятий чай зі смаком пахв не має сенсу.
Джуді, заспокойся…
Грьобані масні настойки, які лише вимазують мою сумочку!
І смердять.
Чорт забирай!
-Треба все викинути. -Грьобані, кінчені гриби.
Дякую за ніщо, Каліно! До біса тебе й твою духовну подорож.
Мені це не треба.
Не знаю.
Схоже, вони нам не завадять.
-Що це ти робиш? -Гадаю, що їм гриби.
А ти що робиш?
На смак, як дупа.
Ага.
Ні, це вже забагато…
Що?
Не зважай.
Я в захваті!
Джуді. Я відсмоктала смурфу.
І ось з'явилась якась реакція. Я накачана?
-Ні. Мені це не подобається. -Ні?
Усе гаразд. Тихо.
Яблучне пюре! Хто, блін, у цьому домі їсть яблучне пюре?
-Усі! -Ти їси яблучне пюре?
Так!
Я сиджу там, де сиділа ти.
А я сиджу там, де ти.
Ми вода. Ми зроблені з води.
Саме це я й намагалася сказати.
-Вибачте, забула надіти топ. -Пострибай через перешкоди.
Лопатка — це найкрасивіше слово.
Так і є. «Лопатка».
Так само як «ономатопея».
У мене трапилася мокра епопея!
-Яка дурня! -А що таке «ономатопея»?
Що слово означає те, що означає!
-Що? -Типу лопатка лопатить!
Так і є! Отак нею лопатять!
У когось тут є діти?
А в тебе класна вагінна спідниця.
-Зроблено з натуральних вагін. -Так!
Скільки треба вагін, щоб дістатися до центру вагінної спідниці?
Я знаю.
-І скільки? -Один вагеній.
Жирна крапка.
Боже.
-Твоє волосся немов шерсть кота. -Колись у мене була кішка.
Як її звали?
Ну, я вибирала між Патті й Саммі,
але потім мама
відчинила двері квартири, кішка вибігла, і я більше її не бачила.
Боже, яка жахлива історія!
-Я візьму тобі кота. -Справді?
Хоч вони й злюки, але я знайду тобі кота.
Нічого. Вона хотіла піти, а тому не була моєю кішкою.
А ще, здається, що мама не була моєю мамою.
Бо мами поруч.
Я маю тобі дещо сказати.
Ти вбила Стіва.
Ні…
-Тобто, так! То була я. -Знаю…
Ні, я не це хотіла сказати.
Але, ні, мені…
Мені…
Мені було дуже страшно, коли ти проходила лікування.
Я знаю.
-Я тебе знаю. -Так, через мою маму.
Звісно, я розумію.
Мені було страшно. Досі страшно.
-Звісно. Бо це страшно. -Дуже страшно.
Так, просто я не хотіла облажатися,
як зі своєю мамою, я мусила бути мамою для мами,
а це неприродно для мене.
-Що? Ти найприродніша. -Ні.
Ти найкраща мама.
Та ну. Я так облажалася зі своїми дітьми,
це тавро назавжди зі мною. Історію заново не перепишеш.
Якби я могла її переписати,
то вибрала б тебе своєю мамою.
Справді?
Це мама-матопея.
Що?
Мама мам.
-Мама. -Мама.
Господи.
Гадаю, я наономатопеїла собі в штани.
Так. Бен, я зараз прийду.
-Ти сказала «Бен»? -Я бене казала «Бен».
Ти знову це сказала.
-Ні. -Так.
Чорт!
Що?
Добре, я вже піду.
Ні, пам'ятай про одне.
Хоч що ти робитимеш, не дивися в дзеркало.
Пісяю в штани.
Вода.
Ні.
Мам?
О ні.
Ні.
Привіт.
Ти гарнюня.
-Відвези мене в лікарню. -Що? Чому?
Бо в мене серцевий напад. Глянь на лице.
Це божевілля. Так?
Дивилася в дзеркало?
Ага.
Я ж казала не робити цього.
Гаразд. Немає в тебе серцевого нападу.
-Ти лиш спотикаєшся. Ясно? -Ясно.
Здається. Щось ти трохи посиніла.
-Відвези мене у швидку! -А я можу сісти за кермо?
У тебе не кращий послужний список.
Ай.
Як ти, мам?
Можеш так не летіти?
Я їду 30 кілометрів на годину.
Ні, ти їдеш, як восьминіг.
Хтось з'їв забагато мармеладок.
-Що? Боже. -Нічого.
Усе добре.
З тобою все гаразд.
Добре. Ні, будь ласка.
-Ти гарний хлопчик. -Прошу, я ж за кермом.
А де мама?
Гарне питання. Вона
ненадовго вийшла,
тож тебе вкладаю я.
А ще в мене є дещо для тебе.
Та-да!
Сама зробила?
Так. Ми з твоєю мамою.
-Отже, їх зробила ти. -Я хотіла.
Що ти з ними робитимеш?
Ну, я маю загадати бажання.
Як у цій книзі.
«Садако і тисяча паперових журавликів».
Це так круто.
Крістофер радить побажати повернення Христа.
Але я хочу використати бажання для іншого.
Добре.
І для чого ж?
Для тебе.
Щоб була в нормі.
Бо ти мені як друга мама.
Справді?
Ну, схоже, що так.
Тоді чудово!
Бо ти мені як…
Ти мені як друга мама.
-Ти дурбеля. -Сам дурбеля.
ДЖЕННІФЕР ГАРДІНГ
Можете розвести ноги?
-Що? Вони не… Дідько. -Випряміть ноги.
Ось так. А потім я візьму руку. Мені потрібна ваша рука.
-Ось так. -Це надто туго.
Так і має бути.
Знаю, але так відпаде рука. Мені вона треба.
-Що ви прийняли? -А ви?
-Нічого. -Так само і я.
-Я вам не вірю. -Як грубо.
ОПЕРАТИВНА СЛУЖБА ЛАГУНИ-БІЧ
Чорт забирай.
-Вітаю. -Вітаю.
Чув, ви приймали гриби.
-Як швидко розлетілися чутки. -Ага.
Я мертва?
Ні. Ви точно жива.
Добре.
Можете глибоко вдихнути?
-І видихнути. -А потім… Так. Добре.
Знаєте, я чую, як б'ється моє серце.
Воно б'ється так гучно.
Може, це відлуння?
Це не відлуння.
А що тоді?
Серцебиття вашої дитини.
-У мене немає дитини. -Ще ні.
-Що? -Ви вагітна.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна