‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Îmi pare rău, mi-a amorțit brațul.
‎Nu, mie-mi pare rău.
‎E atât de plăcut în culcușul tău.
‎Hai că ești bine.
‎Ba nu, tu ești.
‎Ce? Nu.
‎Nu te ridica! Stai aici cu mine!
‎Apar probleme când nu ești în pat.
‎Apar și când sunt în pat.
‎Nu în patul ăsta.
‎Serios?
‎Ceri un bis?
‎La naiba!
‎Mama are o programare ‎la cardiolog în patru minute.
‎Îmi pare rău că mă culc și fug.
‎Nu, mă bucur ‎că ai reușit să adormi, în sfârșit.
‎Da. Scuze dacă am picat lată ‎în timp ce vorbeai.
‎Da, chiar e cazul să-ți ceri scuze.
‎Îmi vărsam sufletul acolo.
‎Mulțumesc, a fost distractiv.
‎Nu voiam să spun…
‎Nu voiam să spun în sensul ‎că m-am distrat și-mi văd de drum.
‎Nu, am înțeles.
‎Ai multe pe cap cu mama ta și Sonoma,
‎iar eu am treburile mele.
‎Da.
‎Nu știu de ce ți-am spus de Sonoma. ‎A fost o prostie.
‎Nu pot să fug și s-o las baltă pe mama.
‎Cred că ar înțelege.
‎Trebuie să-ți trăiești viața.
‎Da, nu prea am luxul ăsta momentan,
‎între programările la consult ‎și post-consult la care tot întârzii.
‎- E copleșitor, nu? ‎- Da.
‎Nu vreau să spun că e o povară, dar…
‎Regret că te apasă toată sarcina asta.
‎- Nu-i de mirare că ți-a amorțit brațul. ‎- Da.
‎Dacă ai nevoie de ceva, ‎știi unde locuiesc.
‎Chiar apreciez asta.
‎Ai grijă de tine, bine?
‎Voi încerca.
‎Cum ai ajuns să fii atât de uimitoare?
‎E o mare șmecherie.
‎Serios, să…
‎mă ierți după ce am făcut.
‎Ar trebui să mă predau. Să mă închidă.
‎Nu.
‎Nu, noi…
‎Toți facem greșeli. Am…
‎Am făcut lucruri pe care le regretăm.
‎Dar dacă te ridici, ‎trebuie să mă întorc la părinți
‎și nu vor decât să vorbească despre Steve.
‎Înțeleg cât de agasant…
‎Problema cu Steve e… E…
‎E foarte greu să nu știu ce a pățit.
‎Poate că e mai bine că nu știi.
‎Poate.
‎Aș bea din reflex.
‎- Nu face asta! ‎- Știu.
‎Dar nu știu ce să fac.
‎Nu pot să cred că îți spun asta, dar…
‎după ce a murit Ted, am frecventat ‎un grup de suferință și chestii.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Cu resentimente ‎și cu o atitudine de rahat.
‎Dar m-a ajutat
‎să-mi mai alung singurătatea.
‎Nu mă simt singur acum.
‎Mă bucur.
‎Hei!
‎Ar fi ciudat dacă te-aș ruga ‎să mă lași să fac o baie?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Dar te las oricum.
‎Poate aprind și câteva lumânări.
‎Ai lumânări?
‎Sub chiuvetă.
‎Adică…
‎- Doamne sfinte! ‎- Scuze.
‎- Mamă, avem o scurgere în bucătărie! ‎- Doamne sfinte, Charlie!
‎Mai bați și tu la ușă?
‎Pot să mă dau ‎cu gelul de duș cu lavandă?
‎Faci o baie?
‎E o activitate normală.
‎Sunt de părerică de acolo e scurgerea.
‎Da!
‎- Sunt de acordică. ‎- Da.
‎Pot arunca o privire. ‎Poate îți desfund țevile.
‎Din nou!
‎Aduc cutia de scule.
‎Orice crezi că se întâmplă nu e treaba ta.
‎Deci se întâmplă?
‎Ben a trecut prin multe.
‎Și…
‎e bine să fii alături de oameni.
‎Da, orice motiv vrei să găsești.
‎Hei, omule.
‎Ai vrea să mă ajuți acolo? ‎Nu știu. Să-ți pui plumbul de serviciu!
‎Da, hai să ne dăm cu plumb!
‎Judy.
‎Bună!
‎Nu credeam că o să te mai văd ‎după ultima vizită.
‎Credeam că te-am speriat puțin.
‎Așa e.
‎Dar te-ai întors.
‎Am zis că nu strică să încerc, nu?
‎Foarte bine.
‎Ia să vedem bestia asta!
‎N-am avut ocazia să vorbesc cu tine
‎despre cum te-ai trezit ‎cu mine atunci în prag…
‎cam răvășit așa.
‎Vrei să spui beat-criță?
‎Da, merge spus și așa.
‎Da.
‎Nu-ți face griji. Nu i-am spus mamei.
‎Mulțumesc! Apreciez.
‎Ești un om bun, Charlie Brown. Da.
‎- Probabil că auzi asta des. ‎- Da.
‎Mi-ai spus-o și în ziua aia.
‎Serios?
‎- Da. ‎- Nu, serios!
‎Pe bune! Asta ai spus.
‎Chiar vreau să-mi cer scuze. ‎Nu eram eu atunci.
‎Eram cam distrus,
‎de treaba cu fratele meu și…
‎Chiar nu sunt tipul ăla.
‎E în regulă.
‎Și eu am făcut tâmpenii ‎după ce a murit tata.
‎Deci te înțeleg.
‎Hei!
‎Viața la max, nu?
‎Nu se mai zice așa.
‎Bine, ce zici ‎să ne facem de cap cu țeava asta?
‎Văleu!
‎Apoi, după primele trei cicluri ‎de chimioterapie,
‎vom face o altă tomografie ‎ca să vedem cum reacționează corpul.
‎Lasă-mă să…
‎Trei cicluri.
‎Cât durează?
‎Fiecare ciclu durează cam o lună.
‎- Și asta e tot? ‎- În funcție de reacția corpului.
‎E posibil să le repetăm. Poftim!
‎Mersi!
‎- Vrei o gumă? ‎- Nu, mulțumesc!
‎Judy, următoarele luni ‎pot fi greu de suportat.
‎Ai pe cineva ‎care să te ajute? Din familie?
‎- Pe mama. ‎- Grozav. Locuiește în zonă?
‎E la închisoare.
‎Bine.
‎Poți ruga o prietenă?
‎Da, dar nu vreau…
‎nu vreau s-o împovărez.
‎Iartă-mi sinceritatea, dar e un moment ‎din viața ta când poți să fii egoistă.
‎Da, dar eu nu sunt deloc așa.
‎S-ar putea să fii nevoită.
‎Nu vreau să te sperii iar,
‎dar această parte din proces e epuizantă.
‎Vei avea nevoie de ajutor.
‎Da, dar…
‎nu e imposibil să mă descurc singură.
‎Aș putea, nu?
‎Ai putea, dar nu e cel mai bun plan.
‎Rahat!
‎Ai un coș de gunoi?
‎- Ce mult păr! ‎- E un coșmar.
‎Nici măcar nu e al meu. ‎O vrăjitoare a locuit aici înaintea mea.
‎O vrăjitoare bună sau rea?
‎Știi, puțin din ambele.
‎Era bi.
‎Să-l ai, totuși.
‎Vestea bună e că am găsit problema.
‎Vestea proastă e ‎că-mi depășește competențele.
‎Da, e ciudat. ‎E o gaură uriașă într-o țeavă,
‎e corodată ca și cum a fost arsă ‎de ceva complet.
‎Chiar că e ciudat. Ce ciudat!
‎Poate că vrăjitoarea ‎a folosit cada drept ceaun.
‎Cu puțin ochi de triton ‎și un strop de coadă de șobolan?
‎Te poftesc în ceaunul meu!
‎Da.
‎Doamne! Voi chema un instalator.
‎Judy, pe unde umbli?
‎- Scuze, eram… ‎- Îmi ies din minți!
‎Poftim? De ce?
‎- Ben e cel care ne-a lovit cu mașina. ‎- Ce?
‎Și m-am culcat cu el, ceea ce a fost bine.
‎Dar e rău fiindcă acum e sus, ‎reparându-ne țeava găurită de șobolani.
‎- Avem o scurgere? ‎- Da!
‎- Ține pasul! ‎- Scuze. E mult.
‎Asta și spun.
‎E prea mult, băga-mi-aș!
‎Bine, atunci poate că nu e ‎cel mai bun moment să-ți spun că am…
‎Ce să-mi spui, Judy?
‎Că am…
‎fost invitată să merg ‎cu Michelle la Sonoma trei luni.
‎Ce să faci și cu cine?
‎Cu Michelle. Își deschide ‎un restaurant lângă o cramă organică
‎și vrea să merg cu ea să o ajut.
‎Ați ieșit o săptămână?
‎Și acum fugi cu ea trei luni de zile?
‎Poate mai mult. ‎Depinde cum merg lucrurile.
‎Nu se poate descurca singură. ‎Are nevoie de ajutor.
‎Bine. Deci când pleci?
‎A zis că mai devreme e mai bine, ‎deci nu suferă amânare.
‎- Și slujba ta? ‎- E în regulă. Am fost concediată.
‎- Vai, chiar că e mult! ‎- Nu?
‎- Asta mă gândeam și eu. ‎- Bine.
‎- Hei! ‎- Bună!
‎- Bună, Judy! ‎- Hei…
‎I-ai spus că…
‎eu am fost…
‎- I-am zis. ‎- Mi-a zis.
‎- Bine. ‎- Chiar e bine.
‎E în regulă.
‎Nu, e rău.
‎Trebuia să-ți fi spus ‎de atunci de la spital.
‎Tocmai aflase despre Steve, deci…
‎Ei bine, n-am nicio scuză.
‎Cred că e în regulă. Suntem bine.
‎Doamne! E în regulă. Toată lumea e bine.
‎Toată lumea e bine.
‎Îmi pare atât de rău.
‎- Sunteți prea bune cu mine. ‎- Orice pentru a te ajuta.
‎Orice ai nevoie.
‎Vai de mine!
‎Mai vine instalatorul?
‎Am și eu o problemă cu scurgerea.
‎Poți să plângi dacă vrei.
‎Nu, sunt bine.
‎Sunt o epavă! Adică…
‎mă încearcă atâtea sentimente, știi?
‎Mă doare.
‎Sunt mai trist decât am fost vreodată.
‎Încep să-mi dau seama…
‎că am multă furie!
‎Furia e un răspuns firesc la o moarte ‎atât de oribilă și înfiorătoare.
‎Mă tot gândesc ‎ce fel de om ar face asta, înțelegeți?
‎Nu au remușcări?
‎- Sunt sigură că au. Desigur. ‎- Sigur că da, păi…
‎Ai fi un monstru ‎să nu simți profunzimea durerii.
‎Ce lucru îngrozitor!
‎Am atâtea întrebări.
‎Dar am auzit că FBI-ul ‎vrea să vorbească cu noi. Deci, poate
‎vom primi niște răspunsuri. Nu știu.
‎- Super! ‎- Ura!
‎- Bate palma emoțional! ‎- Da!
‎Mă bucur să aud asta.
‎Și ne bucurăm să te avem aici, Ben.
‎E foarte important să ai oameni ‎care să te sprijine
‎când totul pare atât de sumbru.
‎Dacă nu pleacă la Sonoma.
‎- Pleci la Sonoma? ‎- Nu.
‎Nu, Judy pleacă pentru trei luni.
‎Nu cred că are legătură cu suferința. ‎Așa că poate să vorbească altcineva.
‎Vorbesc eu.
‎Azi e o zi specială pentru mine.
‎Se împlinesc 20 de ani ‎de la moartea lui Burt.
‎Soțul meu. S-a sinucis.
‎Faci ceva pentru a marca evenimentul?
‎Ei bine,
‎de obicei merg ‎la barul nostru preferat de karaoke.
‎Și Burt era mare cântăreț.
‎Dar s-a închis.
‎- Ce nasol! ‎- E în ordine.
‎Pot sărbători și singură acasă.
‎Distracție plăcută!
‎N-ar trebui să fii singură.
‎Henry nu are un aparat de karaoke?
‎Te omor!
‎Sunete șuierătoare.
‎Malițios.
‎Păcătos.
‎- Diavolesc! ‎- Bine.
‎Am testat suficient microfonul. ‎Bine? Mulțumesc, Shandy!
‎Lasă-l jos!
‎Fă pași!
‎Mersi, scumpo!
‎Te-a mâncat în fund. ‎Trebuia să te oferi voluntar, nu?
‎M-am simțit prost. Yolanda părea ‎să aibă nevoie de o prietenă.
‎Da, și eu aș avea.
‎Cum adică?
‎Adică nu am lungimea de undă necesară
‎pentru a organiza ‎o petrecere pentru un mort acum.
‎Mi s-a inundat bucătăria
‎și nu mai spun ‎de FBI care îmi dă târcoale.
‎Nu-ți face griji de asta. ‎Am vorbit cu Glenn.
‎Cu cine?
‎- Cu agentul Moranis, de la FBI. ‎- Ce? De ce?
‎Să sugerez că grecii ne-au lovit cu mașina
‎și poate că ei l-au ucis ‎pe Steve fiindcă fura bani de la ei.
‎Deci l-ai mințit ‎pe cel mai valoros agent FBI?
‎N-am mințit. I-am expus o teorie.
‎Dar acum probabil i-ai trezit suspiciuni, ‎încercând să abați suspiciunea de la noi.
‎Încercam să ajut.
‎Dar asta faci.
‎Nu gândești nimic până la capăt. ‎Oricum, eu nu…
‎Du-te să te distrezi în călătoria ta ‎la Sonoma. Mă descurc eu aici.
‎Nu o să mă distrez. ‎Va fi destul de epuizant.
‎Ce va fi epuizant?
‎Judy ne va părăsi
‎ca să lanseze un restaurant ‎cu prietena ei, Michelle.
‎Proastă idee!
‎Restaurantele sunt afaceri ratate. ‎Șansele de supraviețuire sunt foarte mici.
‎- Shandy înțelege. ‎- Cineva trebuie să fie excepția, nu?
‎E înmormântarea ta.
‎O, Burt
‎Dragul meu, eu
‎Nu mă mai satur de dragostea ta, Burt
‎Nu știu cum…
‎Nu va fi o petrecere lungă, nu?
‎Uite ce fericită e! Serios!
‎Uite ce fericită sunt!
‎Văd. Știu că ascunzi ‎un zâmbet mare acolo.
‎- Doamnelor! ‎- Bună !
‎Bună!
‎Cred că ai fost foarte drăguță ‎să faci asta pentru Yolanda.
‎- N-am avut de ales. ‎- Ne-am bucurat!
‎Tocmai asta e, nu? ‎Te simți bine când îți ajuți semenii.
‎E secretul meu murdar. ‎Mai bine să o dai decât să o primești.
‎Nu e cea mai fericită exprimare.
‎- Nu. ‎- Poate.
‎Slavă Domnului!
‎Mulțumesc tuturor! Vă mulțumesc!
‎Mă scuzați. Mi-e cam sete.
‎Și mie.
‎Bună!
‎Uite-o pe ciocârlia noastră!
‎Ți-am adus niște apă.
‎Mulțumesc!
‎Am nevoie de un minut să mă adun.
‎Da.
‎E Burt în poză?
‎Ia uite! Ce ochi blânzi are!
‎Nu-i așa?
‎E ciudat.
‎Ai crede că, după atâta timp, ‎n-aș mai plânge după el, dar…
‎iată-ne!
‎E clar că a fost un tip deosebit.
‎Chiar deloc.
‎Copilă, era cât se poate de banal!
‎Glumea că personalitatea lui ‎care lăsa de dorit
‎,era compensată de aspectul meu.
‎Nu se înșela.
‎Sunt sigură că avea farmecul lui.
‎Chiar nu avea.
‎Și asta adoram la el.
‎Era…
‎stabil și previzibil.
‎De-aia e…
‎E greu de crezut că a ales
‎să facă ce a făcut.
‎Poate nu a simțit că are de ales.
‎N-avea o opțiune mai bună.
‎Aș fi vrut ‎să fi știut cât de mult suferea.
‎Aș fi mutat munții din loc ca să-l ajut.
‎Sunt sigură că știa asta.
‎Atunci de ce nu m-a rugat?
‎Poate că n-a putut.
‎Poate.
‎Judy.
‎Îți mulțumesc nespus pentru toate astea. ‎A fost foarte special.
‎Desigur!
‎Hei!
‎Distracție plăcută în Sonoma!
‎Am auzit că e ca în rai acolo sus.
‎Da, așa sper.
‎Judy?
‎- A venit amica ta ‎- Amica mea?
‎- Bună, Michelle! ‎- Hei, Jen!
‎Ce veste mare legată de Sonoma.
‎Michelle! Ești aici! Suntem toți aici!
‎Da, deocamdată.
‎- Ce? ‎- Mamă. Avem bandă adezivă?
‎Și niște unghiere rezistente. ‎E pentru un joc.
‎Da, mă duc să văd ce avem.
‎Scuză-mă, Michelle.
‎Putem merge undeva?
‎Sigur.
‎- E totul în regulă? ‎- Nu, nu chiar.
‎Scuză-mă că am apărut așa tam-nesam.
‎Nu, am zis că dacă îți trebuie ceva.
‎Da.
‎Trebuie să-mi cer scuze.
‎Pentru ce?
‎Am auzit ce-ai spus aseară ‎când credeai că am adormit.
‎Despre…
‎Îmi pare rău. ‎Nu știu de ce n-am spus nimic.
‎Ar fi trebuit.
‎- M-a paralizat vestea și… ‎- E în regulă.
‎Nu e în regulă. E scârbos. ‎Cine face asta cuiva drag?
‎Te rog! Cine aduce vorba de cancer ‎când e gol în pat? Asta e scârbos.
‎Vrei să vorbim despre asta?
‎Putem sau nu ești nevoită, dar…
‎Ai nevoie de cineva să…
‎Știu că o ai pe Jen, dar…
‎Da.
‎Da. O am pe ea.
‎- Te superi dacă te întreb ce fel e? ‎- Cervical.
‎S-a răspândit la ficat.
‎- La naiba! ‎- Da.
‎E cam nasol.
‎Da, e cel mai nasol.
‎Ei bine, sunt aici, bine?
‎Dacă pot face ceva…
‎Mă poți invita la Sonoma
‎când îți deschizi noul local.
‎Așa o să fac.
‎Știi, am vorbit cu mama despre asta și…
‎cred că aș putea spune că mă susține.
‎Serios?
‎- Da. ‎- Ce să vezi!
‎Uneori, oamenii te pot surprinde.
‎- Ți-am luat ceva. ‎- Ce?
‎E mic și stupid,
‎dar am zis că nu strică.
‎Mulțumesc!
‎Se spune că ametistul ajută la vindecare.
‎Cred că mă ajută deja.
‎Poate nu m-am purtat cu tine
‎Cât de frumos ar fi trebuit
‎Ce faci?
‎Dacă te-am făcut să te simți pe locul doi
‎Îmi pare rău că am fost orb
‎Dar m-am gândit la tine mereu
‎Willie Nelson le știe, frate.
‎Așa să știți!
‎Salvați-l pe Willy!
‎Hei!
‎- Ce faci aici? ‎- Trebuia să te văd.
‎Am vorbit cu FBI-ul, apropo.
‎Bine. Hai, să mergem!
‎- Nici n-am ajuns la refren. ‎- Gata spectacolul, bine? Și?
‎- S-a înecat. ‎- Poftim?
‎Steve s-a înecat.
‎Nu l-a ucis o lovitură la cap.
‎Dumnezeule!
‎E un mod cam oribil de-a muri.
‎Da.
‎Ce ai făcut?
‎Ei bine, ai avut dreptate.
‎E mai bine să nu știi.
‎- Iisuse. Nu, e în regulă. ‎- Fir-ar!
‎- Nu, Ben. Nu! ‎- O iau eu.
‎Nu-ți face griji. Nu!
‎Ben!
‎Judy!
‎- Judy, ajutor! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Ben!
‎- La naiba! Vino încoace! ‎- Am luat-o.
‎Haide!
‎Vino încoace!
‎Haide! Te-am prins.
‎- Bine. ‎- Hopa sus!
‎- Îl ții tu? Bine. ‎- Da.
‎Bine. Uite, nu trebuie…
‎- Stai jos și atât! ‎- Bine.
‎Mă duc să iau niște prosoape. Vai!
‎- Te rog, scapă de toată lumea! ‎- Bine.
‎Ce naiba e cu tine?
‎- Știu cum arată. ‎- Ziceai că nu ești tipul ăla.
‎- Amice… ‎- Nu-s amicul tău! Ratat nenorocit!
‎Îmi pare foarte rău.
‎Trebuie să-ți asumi rahaturile, frate. ‎Și stai departe de mama!
‎Bună! Ce face Ben?
‎A plecat cu o mașină de ocazie.
‎A fost un coșmar absolut ‎cu ochii deschiși.
‎Da, a cam declanșat amintiri.
‎Doamne, e tortură curată!
‎Vreau să-l ajut.
‎Îi datorez asta după ce am făcut.
‎L-am lăsat să se înece, Judy.
‎- Pe Ben? ‎- Nu.
‎Pe Steve!
‎Puteam să-l ajut. Puteam să-l salvez, dar…
‎Ai înghețat.
‎Da.
‎Și dacă aș fi un om mai bun, l-aș ajuta
‎pe cel căruia i-am distrus viața.
‎E prea mult.
‎Alții ar face-o.
‎Știi, tu ai face-o.
‎Ba da. Ai fost persoana aia pentru mine.
‎Eu sunt prea de rahat ca să încerc.
‎Dacă aș avea nevoie ‎să fii persoana aia pentru mine?
‎Ce vrei să spui?
‎Am cancer.
‎Am spus că n-am, dar am.
‎Sunt bolnavă.
‎De ce… De ce ai…?
‎Fiindcă nu voiam să te învinovățești .
‎Dumnezeule!
‎De asta am spus ‎că plec la Sonoma. Voiam doar…
‎să fac singură tratamentul, ‎ca să nu te împovărez
‎căci după cât ai tras, ‎mai ales cu mama ta.
‎Du-te dracului! Judy!
‎Ce?
‎Am zis că sunt de rahat, ‎dar chiar în halul ăla mă crezi?
‎- Nu. Nu e… ‎- Ascultă-mă!
‎Nu ești o povară.
‎Ești inima mea, fir-ar să fie!
‎Aș face orice pentru tine.
‎Orice! Ai înțeles?
‎Mi-e frică.
‎Știu.
‎O să fie bine.
‎Promit, bine?
‎- Mi-e foarte frică. ‎- Știu.
‎Lasă-te în grija mea, fată!
‎O să fie bine.
‎Hei!
‎Hei! Ce se întâmplă?
‎Îmi pare rău că dau buzna așa.
‎Da, ești puțin ud.
‎Da.
‎Știi când ai venit să mă vezi deunăzi?
‎Da.
‎Și mi-ai înapoiat pasărea.
‎Da.
‎Adevărul e că…
‎că…
‎nu știu cum să fac asta.
‎Am…
‎nevoie de ajutor.
‎Sunt alcoolic și am nevoie de ajutor.
‎Da. Hai să te ajutăm. Bine?
‎- Bine. ‎- Da.
‎- Mulțumesc! ‎- Da.
‎- Chiar apreciez. ‎- Da, omule, lasă-te în grija mea!
‎Te superi dacă te întreb?
‎Pasărea. De unde ai luat-o?
‎De la Henry. Fiul lui Jen Harding.
‎Da, Judy a făcut-o pentru el.
‎Da?
‎- Poftim. ‎- Omleta asta e foarte bună.
‎E atât de pufoasă!
‎O să încerc să nu mă supăr ‎ de cât de surprinsă ești.
‎Apropo, am făcut un orar comun
‎cu toate programările tale la medic,
‎ca să ne organizăm bine.
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună! Bună dimineața!
‎Am făcut o omletă surprinzător de bună, ‎dacă e cineva interesat.
‎Nu, mulțumesc! ‎Nu-mi trebuie un mic dejun cald.
‎- Ce zici de cereale? ‎- E ca o supă rece.
‎Rahat!
‎Doamne!
‎Locul ăsta e o capcană mortală.
‎Subtitrarea: Adina Chirica