EN NETFLIX-SERIE
-Hei. -Hei.
-Unnskyld, armen min sover. -Nei, så leit.
Det var behagelig i armkroken din.
-Du er fin. -Nei, du er fin.
Hva? Nei. Ikke stå opp. Bli hos meg.
Fæle ting skjer utenfor senger.
Fæle ting skjer oppi senger også.
Ikke denne.
Jaså?
Spør du om et ekstranummer nå?
Helvete. Mamma har time hos kardiologen om fire minutter.
-Lei for at jeg bare sover og stikker. -Nei, jeg er glad du endelig fikk sove.
Ja. Unnskyld om jeg sluknet midt i samtalen.
Ja, du burde være lei deg. Jeg fortalte alle hemmelighetene mine.
Hør her. Takk, det var gøy. Nei, jeg mente ikke…
Jeg mente det ikke sånn "takk og ha det".
Nei, jeg skjønner. Du har mye nå med moren din og Sonoma, og jeg har…
-Jeg har mine egne ting. -Ja.
Hvorfor nevnte jeg Sonoma? Det var dumt. Jeg kan ikke dra fra moren min.
Jeg tror hun ville forstå.
Du må leve livet.
Ja, jeg får ikke gjort det akkurat nå
med så mange avtaler og legetimer jeg er sent ute til.
-Det er mye, hva? -Ja. Vil ikke si det er en byrde, men…
Så leit at du må bære alt det.
-Ikke rart armen din sovnet. -Ja.
Hvis du trenger noe, vet du hvor jeg bor.
Det setter jeg pris på.
Ta vare på deg selv, ok?
Jeg skal prøve.
Hvordan ble du så fantastisk?
Det er bare lureri.
Men seriøst, å tilgi meg etter det jeg gjorde.
-Jeg bør melde meg. Bli buret inne. -Nei.
Nei, vi…
Alle gjør feil. Vi…
Alle har ting vi angrer på.
Men står du opp, må jeg tilbake til foreldrene mine,
og de vil bare snakke om Steve.
Jeg skjønner at det kan bli slitsomt…
Det med Steve… Det er så vanskelig å ikke vite hva som skjedde.
Kanskje det er bra at du ikke gjør det.
Kanskje.
Så jeg drikker.
-Ja, ikke gjør det. -Nei.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg kan ikke tro at jeg sier dette…
Etter at Ted døde, gikk jeg i en sorggruppe.
-Gjorde du? -Ja.
Misfornøyd og med en drittdårlig holdning.
Men det hjalp meg å føle meg mindre alene.
Jeg føler meg ikke alene nå.
Det er bra.
Hei.
-Er det rart om jeg ber om å få ta et bad? -Ja.
Ok.
Men du kan gjøre det.
Kanskje tenne et par lys.
-Har du noen lys? -Under vasken.
Jeg mener…
-Herregud. Kan… -Unnskyld.
-Mamma, det er lekkasje på kjøkkenet! -Herregud. Kan du banke på?
Hei, kan jeg låne lavendelsåpen?
Tar du et bad?
Det er helt normalt.
-Jeg tror lekkasjen kommer derfra. -Ja.
-Jeg er enig. -Ja.
-Jeg kan godt se på rørene dine. -Igjen.
Jeg henter verktøyet.
-Hva enn du tror så angår det ikke deg. -Så hva skjer?
Ben har vært gjennom mye. Og…
-Det er fint å hjelpe folk. -Ja, hva enn du må si til deg selv.
Hei, kompis.
Kan du hjelpe meg der oppe? Slå deg løs, rørleggerstil.
Ja, la oss røre.
-Judy. -Hei.
Trodde ikke jeg kom til å se deg igjen. Tenkte jeg hadde skremt deg litt.
Det gjorde du.
-Men du er tilbake. -Det kan vel ikke skade å prøve?
Bra.
Nå ser vi på denne rakkeren.
Jeg fikk aldri sjansen til å snakke med deg om
at jeg dukket opp hjemme hos deg så chill her om dagen.
Mener du dritings?
-Ja, det funker også. -Ja.
-Ikke stress. Jeg sa det ikke til mamma. -Takk. Jeg setter pris på det.
Du er en god mann, Charlie Brown. Ja.
-Det hører du nok ofte. -Ja. Du sa det faktisk den dagen.
-Gjorde jeg det? -Ja.
-Gi deg. -Jeg kan ikke det. Du sa det.
Jeg vil virkelig si unnskyld. Det var ikke meg. Jeg var helt utenfor,
alt med broren min, og… Jeg er ikke den fyren.
Det går bra.
Jeg gjorde noen syke ting da pappa døde. Så jeg skjønner.
Hei. YOLO, ikke sant?
Folk sier ikke det lenger.
Greit, da kaster vi oss over avløpet.
Herregud.
Og så, etter tre runder med cellegift,
tar vi en ny CT for å se hvordan kroppen din reagerer.
Bare… La meg…
-Tre runder. Hvor lang tid tar det? -Hver runde tar omtrent én måned.
Er det alt?
Kommer an på kroppens reaksjon. Vi kan måtte gjøre mer.
-Her. -Takk.
-Vil du ha tyggis? -Nei, takk.
Så de neste månedene kan bli veldig utfordrende.
Har du noen som kan hjelpe? Familie?
-En mor. -Flott. Bor hun her?
-Hun er i fengsel. -Ok.
-Er det en venn du kan spørre? -Ja, men jeg vil ikke være til bry.
Tilgi meg, men dette er den ene gangen du kan være egoistisk.
-Ja, men jeg er ikke sånn. -Det må du kanskje være.
Vil ikke skremme deg igjen, men det blir veldig utmattende.
Du vil trenge hjelp.
Ja, men…
Det er ikke umulig å gjøre alene. Jeg kan vel klare det?
Ja, men det er ikke den beste planen.
Å, faen.
Har du søppelbøtte?
-Det er mye hår. -Det er et mareritt.
Den er ikke engang mitt. Det bodde ei heks her før meg.
-En god eller ond heks? -Litt av begge deler.
Hun var bi.
Bare i tilfelle.
Vel, den gode nyheten er at vi fant problemet.
Dessverre er det mer enn jeg klarer.
Ja, det er rart. Det er et stort hull i et av rørene,
helt korrodert, som om noe har etset gjennom.
Vel, det er skikkelig rart.
Kanskje heksa brukte dette som gryte.
Litt salamanderøye og rottehale, ikke sant?
-Kom oppi kjelen min! -Ja. Herregud. Jeg ringer en rørlegger.
Judy, hvor har du vært?
-Unnskyld, jeg var… -Jeg tørner!
Hva? Hvorfor?
-Det var Ben som kjørte på oss. -Hva?
Og vi lå sammen, noe som var bra.
Men også dumt, for nå fikser han lekkasjen i rottehullet vårt.
-Har vi en lekkasje? -Ja!
-Følg med! -Unnskyld. Det er mye.
Det er det jeg sier!
Det er faen meg altfor mye!
Ok, det er kanskje ikke nå det passer best å si hva jeg…
Si hva da?
Jeg har…
…sagt at jeg blir med Michelle til Sonoma i tre måneder.
Du skal hva med hvem?
Michelle åpner restaurant ved en økologisk vingård
og vil at jeg skal bli med.
Så dere datet i en uke? Og nå blir du med henne i tre måneder?
Kanskje lenger. Spørs hvordan det går. Det er ikke noe hun kan gjøre alene.
Greit. Så når drar du?
Hun sa jo før jo bedre, så jeg tror ikke det kan vente.
-Hva med jobben din? -Jeg fikk sparken.
-Herregud, så mye. -Ikke sant?
-Samme tenkte jeg. -Ok.
-Hei! -Hei!
-Hei, Judy. -Hei…
Fortalte du om…
Jeg…
-Jeg gjorde det. -Ja.
-Bra. -Nei, ikke bra.
-Det går fint. -Nei, det er ille.
-Jeg skulle sagt det på sykehuset. -Han hadde fått høre om Steve.
-Det er ingen unnskyldning for det. -Jeg tror det går bra. Vi er ok.
Herregud. Det går bra. Alle er ok.
Alle har det bra.
Jeg er så lei for det.
-Dere er for snille. -Vi hjelper deg gjerne.
-Hva enn du trenger. -Jøsses.
Er rørleggeren på vei? For jeg har en egen lekkasje her.
-Hei, du kan gråte hvis du vil. -Nei, det går bra.
Jeg er et vrak! Altså…
Det er så mange følelser, ikke sant?
Det gjør vondt.
Jeg er trist, jeg har aldri vært tristere.
Jeg begynner å innse…
…at jeg er sint!
Sinne er en naturlig reaksjon på en så grusom død.
Jeg lurer på hvem som kan gjøre noe sånt, ikke sant?
Angrer de ikke?
-Det gjør de sikkert. Selvsagt. -Det gjør de nok.
Bare et monster kan unngå å føle den dype smerten.
Det er helt grusomt.
Jeg har så mange spørsmål.
Men FBI vil visst snakke med oss. Så kanskje vi får noen svar.
-Flott! -Hurra!
-Emosjonell high five. -Ja!
Det er godt å høre. Og vi er glade for å ha deg her, Ben.
Det er så viktig å ha folk å lene seg på når alt føles så dystert.
Men noen drar til Sonoma.
-Skal du til Sonoma? -Nei. Judy, i tre måneder.
Det har ikke noe med sorg å gjøre, så noen andre kan prate.
Jeg kan si noe. I dag er en spesiell dag for meg.
Det er 20-årsdagen for Burts død.
Mannen min. Han tok sitt eget liv.
Gjør du noe for å markere det, Yolanda?
Vel, jeg pleier å dra til favorittkaraokebaren vår.
Burt var også sanger.
Men de la ned.
-Så kjipt. -Det går bra.
Jeg kan også markere anledningen hjemme.
Ha det gøy.
Du bør ikke måtte være alene. Har ikke Henry karaokemaskin?
Du er død.
Vislende lyder.
Ondskapsfullhet.
Pest.
-Succubus. -Ok. Vi er ferdige. Takk, Shandy.
Legg den fra deg.
Trekk unna.
Takk, kjære.
Du måtte bare melde deg frivillig, hva?
Jeg fikk dårlig samvittighet. Yolanda trengte en venn.
Vel, det gjør jeg også.
Hva betyr det?
At jeg ikke har kapasitet til å ha en jævla fest for en død fyr nå.
Jeg har en lekkasje på kjøkkenet,
for ikke å glemme at FBI puster meg i nakken.
-Ikke tenk på det. Jeg snakket med Glenn. -Hvem?
-Agent Moranis, FBI-fyren. -Hva? Hvorfor?
For å antyde at grekerne var involvert i påkjørselen,
at de kanskje drepte Steve fordi han stjal penger fra dem.
Så du løy til banens beste i FBI?
Nei. Det var teoretisering.
Men ved å gjøre det ble han nok bare mer mistenksom.
-Jeg prøvde å hjelpe. -Men det er det du gjør.
Du tenker ikke gjennom ting. Samme det, jeg…
Kos deg på den sexy heisaturen til Sonoma. Jeg klarer meg.
-Det er ikke det. Det blir utmattende. -Hva blir utmattende?
Judy forlater oss for å åpne en restaurant med en venn, Michelle.
Dårlig idé.
Det er veldig liten sjanse for å overleve i den bransjen.
-Shandy forstår. -Noen klarer det vel mot alle odds?
Det er din begravelse.
Din begravelse.
Å, Burt
Min kjære, jeg
Får ikke nok av din kjærlighet, Burt
Å, jeg vet ikke…
-Dette blir vel ikke en langvarig fest? -Se så glad hun er. Kom igjen.
Se så glad jeg er.
Jeg ser det. Jeg vet det er et stort smil under der.
-Damer. -Hei.
Hei.
Det var snilt av deg å gjøre dette for Yolanda.
Jeg hadde vel ikke noe valg?
Sånn er det, ikke sant? Det føles bra å hjelpe andre.
Det er min lille hemmelighet. Det er bedre å gi enn å få.
Det ble kanskje feil.
-Nei. -Kanskje.
Gudskjelov.
Takk, alle sammen, takk.
Unnskyld meg. Jeg er tørr i halsen.
Jeg også.
Hei. Der er sangfuglen vår.
Jeg har med vann.
Takk.
-Jeg måtte samle meg litt. -Ja.
Er det Burt?
Se på ham. Han har så vennlige øyne.
Ikke sant?
Det er rart.
Man skulle tro jeg var ferdig med å gråte over ham nå, men…
…her er vi.
-Han var helt klart spesiell. -Nei da.
Han var en helt alminnelig fyr.
Han pleide å spøke om at det han manglet i personlighet,
hadde jeg i utseende.
Han tok ikke feil.
-Han var nok sjarmerende på sitt vis. -Nei, virkelig ikke.
Og jeg elsket det ved ham.
Han var rolig og forutsigbar.
Derfor er det…
Det er vanskelig å tro at han valgte å gjøre det han gjorde.
Han følte kanskje ikke at han hadde et valg.
Iallfall ikke et bedre et.
Jeg skulle bare ønske at jeg visste hvor mye han led.
-Jeg hadde gjort alt for å hjelpe ham. -Det visste han sikkert.
Så hvorfor spurte han meg ikke?
Kanskje han ikke kunne.
Kanskje.
Judy.
Kjære, tusen takk for alt dette. Det var virkelig flott.
Skulle bare mangle!
Hei.
Kos deg i Sonoma.
Det er visst helt himmelsk der oppe.
Ja, jeg håper det.
-Judy? Vennen din er her. -Vennen min?
-Hei, Michelle. -Hei, Jen.
Store nyheter om Sonoma.
-Michelle! Du er her! Vi er alle her! -Ja, inntil videre.
-Hva? -Mamma. Har vi industritape?
Og en kraftig negleklipper. Det er til en lek.
Ja, jeg skal se hva vi har.
Unnskyld meg.
-Kan vi gå et sted? -Ja, så klart.
-Er alt ok? -Nei, egentlig ikke.
Beklager at jeg bare dukker opp sånn.
Nei, jeg sa jeg var her om du trengte noe.
Det gjør jeg. Jeg må si unnskyld.
For hva da?
Jeg hørte hva du sa i går da du trodde jeg sov.
Om…
Unnskyld. Jeg vet ikke hvorfor jeg ikke sa noe. Jeg burde gjort det.
-Jeg stivnet på en måte og… -Det går bra.
Nei, det er ufint. Hvem gjør det mot noen de bryr seg om?
Gi deg. Hvem sier at de har kreft mens de er nakne i senga?
Vil du snakke om det? Du må ikke, men vil du…
Trenger du noen som… Jeg vet at du har Jen, men…
Ja.
Ja, det har jeg.
-Kan jeg spørre hvilken? -Livmorhals.
Den har spredd seg til leveren min.
-Faen. -Ja. Det er ganske kjipt.
Ja, det er det kjipeste.
Vel, jeg er her, ok? Hvis det er noe jeg kan gjøre…
Du kan invitere meg til Sonoma når du åpner det nye stedet ditt.
Det skal jeg.
Jeg snakket med moren min om det, og hun var…
-Ordet er vel støttende. -Virkelig?
-Ja. -Har du sett!
Noen ganger overrasker folk.
-Jeg har noe til deg. -Hva?
Den er liten og dum, men jeg tenkte at det ikke kunne skade.
Takk.
Ja, ametysten har helbredende egenskaper.
Tror det hjelper allerede.
Kanskje jeg ikke behandlet deg
Så bra som jeg burde
Hvordan går det?
Hvis jeg fikk deg til å føle deg nest best
Beklager jeg at jeg var blind
Men jeg tenkte alltid på deg
Jeg tenkte alltid på deg
Willie Nelson vet hva han snakker om.
Slipp Willie fri!
Hei.
-Hva gjør du her? -Jeg måtte se deg.
-Vi snakket med FBI, forresten. -Ok. Kom igjen.
-Jeg kom ikke til bridgen. -Showet er over, ok? Hva sa de?
-Han druknet. -Hva?
Steve druknet.
Hodeskaden drepte ham ikke.
Herregud.
-Det er en fæl måte å dø på. -Ja.
Hva har du gjort?
Vel, du hadde rett.
Det er bedre å ikke vite.
-Herregud. Det går bra. -Søren.
-Nei, Ben! -Jeg har den.
Ikke tenk på det.
Ben!
Judy!
-Judy, hjelp! -Hva skjedde?
Ben!
-Faen. Kom hit. -Jeg har den.
Kom igjen.
Kom hit.
Her, vi har deg.
-Greit. -Opp med deg.
-Har du ham? Ok. -Jepp.
Greit. Du må ikke…
-Sett deg ned. -Ok.
Jeg henter håndklær. Herregud.
-Bare få alle vekk herfra. -Ja.
Hva faen feiler det deg?
-Jeg vet hvordan det ser ut. -Du sa du ikke var sånn.
-Hør her, kompis. -Vi er ikke kompiser! Jævla taper.
Jeg er lei for det.
Erkjenn problemene dine. Og hold deg til helvete unna mamma.
-Hei. Hvordan går det med Ben? -Han dro i en Lyft.
Det var et ekte mareritt.
-Ja, det var litt utløsende. -Herregud, det er tortur.
Jeg vil hjelpe ham.
Jeg skylder ham det etter det jeg gjorde.
Jeg lot ham drukne, Judy.
-Ben? -Nei. Steve.
Jeg kunne ha hjulpet ham. Jeg kunne ha reddet ham, men…
-Du stivnet. -Ja.
Og et bedre menneske hadde vært der for mannen hun ødela livet til.
Det er for mye.
Andre hadde gjort det.
Du hadde gjort det. Du gjorde det. Du var der for meg.
Jeg er så fæl at jeg ikke prøver engang.
-Hva om jeg trengte at du var der for meg? -Hva mener du?
Jeg har kreft.
Jeg sa det ikke var noe, men jeg har det.
Hvorfor…
Jeg ville ikke at du skulle klandre deg selv.
Herregud.
Derfor sa jeg at jeg skulle til Sonoma.
Jeg ville gjøre det alene, ikke være en byrde,
jeg vet at etter alt, spesielt med moren din…
-Faen ta deg! Judy! -Hva?
Jeg sa jeg var et fælt menneske, men er jeg så fæl?
-Nei. Det er ikke… -Hør på meg! Du er ikke en byrde.
Du er hjertet mitt, for faen. Og jeg ville gjort alt for deg.
Alt. Forstår du?
Jeg er redd.
Jeg vet det.
Det ordner seg.
Jeg lover, ok?
-Jeg er bare veldig redd. -Jeg vet det.
Jeg har deg, jenta mi. Det ordner seg.
Hei.
Hei. Hva skjer?
-Beklager at jeg bare dukker opp. -Ja, du er litt våt.
Ja.
Du vet den dagen du var innom hos meg?
-Ja. -Og du ga meg fuglen tilbake.
Ja.
Sannheten er…
Jeg…
Dette er vanskelig.
Jeg trenger hjelp.
Jeg er alkoholiker og trenger hjelp.
Ja. Da ordner vi litt hjelp til deg. Ok?
-Ok. -Ja.
-Takk. -Ja.
-Setter pris på det. -Ikke noe problem.
Kan jeg spørre om noe? Hvor fikk du fuglen fra?
Henry. Jen Hardings sønn. Ja, Judy lagde den til ham.
Gjorde hun?
-Vær så god. -Frittataen er veldig god.
Den er så luftig.
Jeg prøver å ikke bli fornærmet over at du høres overrasket ut.
Forresten, dette er en delt kalender med alle legetimene dine,
så vi kan holde styr på alt.
-Takk. -Bare hyggelig.
-God morgen. -Hei! God morgen.
Jeg laget en overraskende god frittata hvis noen er interessert.
Nei, takk. Spiser ikke varm frokost.
-Frokostblanding, da? -Det er som kald suppe.
Fy faen!
Herregud!
Dette stedet er en dødsfelle.
Tekst: Anette Aardal