‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מצטערת, נרדמה לי היד.‬ ‫-לא, אני מצטערת.‬
‫כל כך נוח בשקע שלך.‬
‫את בסדר.‬
‫לא, את בסדר.‬
‫מה? לא.‬
‫אל תקומי. תישארי איתי.‬
‫בחייך. דברים רעים קורים מחוץ למיטות.‬
‫דברים רעים קורים גם בתוך מיטות.‬
‫לא במיטה הזו.‬
‫באמת?‬
‫זו הדרך שלך לבקש הדרן?‬
‫פאק.‬
‫לאימא שלי יש תור לקרדיולוג‬ ‫בעוד… ארבע דקות.‬
‫אני ממש מצטערת שאני ישנה ובורחת.‬
‫לא, אני שמחה שסוף סוף הצלחת לישון.‬
‫כן. סליחה אם קרסתי באמצע השיחה.‬
‫כן, את צריכה להצטער.‬ ‫שפכתי את כל הסודות שלי.‬
‫היי, תשמעי, תודה. היה כיף.‬
‫לא, לא במובן של…‬
‫לא במובן של "לדפוק ולזרוק".‬
‫לא, אני מבינה.‬
‫יש לך הרבה על הראש‬ ‫עם אימא שלך, וסונומה, ולי יש…‬
‫לי יש את העניינים שלי.‬
‫כן.‬ ‫אני אפילו לא יודעת למה העליתי את סונומה.‬
‫זה היה מטופש.‬ ‫הרי אני לא יכולה לעזוב את אימא שלי.‬
‫אני חושבת שהיא תבין.‬
‫את צריכה לחיות את חייך.‬ ‫-כן, לא ממש יכולים להיות לי חיים כרגע,‬
‫עם כל התורים והבדיקות שאני מאחרת אליהם.‬
‫זה כבד, מה?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא רוצה להגיד שזה נטל, אבל…‬
‫אני מצטערת שאת צריכה לשאת את כל זה.‬
‫לא פלא שנרדמה לך היד.‬ ‫-כן.‬
‫אם תצטרכי משהו אי פעם,‬ ‫את יודעת איפה אני גרה.‬
‫אני ממש מעריכה את זה.‬
‫תשמרי על עצמך, טוב?‬
‫אנסה.‬
‫איך נהיית כזאת מדהימה?‬
‫זו תחבולה.‬
‫אבל ברצינות…‬
‫לסלוח לי אחרי מה שעשיתי.‬
‫אני צריך להסגיר את עצמי. לשבת בכלא.‬ ‫-לא.‬
‫לא. כולנו…‬
‫כולנו עושים טעויות. אנחנו…‬
‫כולנו עשינו דברים שאנחנו מתחרטים עליהם.‬ ‫-אבל אם תקומי אצטרך לחזור לבית של ההורים,‬
‫והם רק רוצים לדבר על סטיב.‬
‫אני יכולה להבין למה זה מתיש אותך…‬
‫העניין עם סטיב הוא ש…‬
‫פשוט ממש קשה לא לדעת מה קרה.‬
‫אולי טוב שאתה לא יודע.‬
‫אולי.‬
‫הרפלקס שלי הוא לשתות.‬
‫כן, אל תעשה את זה.‬ ‫-לא, אני יודע.‬
‫אני פשוט לא יודע מה כן לעשות.‬
‫אני לא מאמינה שאני הולכת לומר את זה, אבל…‬
‫אחרי שטד מת, הלכתי לקבוצה כזאת לאובדן…‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בחוסר חשק ועם גישה מחורבנת.‬
‫אבל זה כן עזר לי להרגיש פחות לבד.‬
‫אני לא מרגיש שאני לבד כרגע.‬
‫אני שמחה.‬
‫היי.‬
‫זה יהיה מוזר אם אבקש לעשות אמבטיה?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אתה עדיין יכול.‬
‫אולי אדליק כמה נרות, את יודעת.‬
‫יש לך נרות?‬
‫מתחת לכיור.‬
‫כאילו…‬
‫אלוהים.‬ ‫-סליחה.‬
‫אימא, יש נזילה במטבח!‬ ‫-אלוהים אדירים, צ'רלי.‬
‫יהרוג אותך לדפוק בדלת?‬
‫היי, אפשר להשתמש‬ ‫בסבון שלך בניחוח… לבנדר?‬
‫אתה עושה אמבטיה?‬
‫זה דבר נורמלי שאנשים עושים.‬
‫נראה לי שהנזילונת מגיעה משם.‬
‫כן.‬
‫אני מסכימונת.‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול להעיף מבט, אם בא לך.‬ ‫אולי אטפל לך בצנרת, שוב.‬
‫אביא את ארגז הכלים.‬
‫לא משנה מה נדמה לך שקורה, זה לא עניינך.‬ ‫-אז זה קורה?‬
‫תשמע, בן עבר לא מעט.‬
‫ו…‬
‫זה טוב להיות שם בשביל אנשים.‬ ‫-כן, תספרי לעצמך מה שאת צריכה.‬
‫היי, גבר.‬
‫אכפת לך לעזור לי קצת שם?‬ ‫לא יודע, להיכנס למוד צנרת?‬
‫כן, בוא ניתן בצנרת.‬
‫ג'ודי.‬
‫היי.‬
‫לא חשבתי שאראה אותך שוב‬ ‫אחרי הפגישה הקודמת שלנו.‬
‫חשבתי שאולי הבהלתי אותך קצת.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל חזרת.‬
‫חשבתי שלא מזיק לנסות, נכון?‬
‫טוב.‬
‫בוא נסתכל על הממזר הזה.‬
‫אתה יודע, לא הייתה לי הזדמנות לדבר איתך‬ ‫על היום שבאתי אליכם הביתה…‬
‫נע ונד באותו יום.‬
‫אתה מתכוון שיכור מהתחת?‬
‫כן, גם זה עובד.‬ ‫-כן.‬
‫אל תדאג. לא סיפרתי לאימא שלי.‬
‫תודה. אני מעריך את זה.‬
‫אתה אדם טוב, צ'רלי בראון.‬ ‫כן. אתה בטח שומע את זה הרבה, לא?‬
‫כן. האמת שאמרת לי את זה באותו יום.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בחייך.‬ ‫-אין "בחייך". זה מה שאמרת.‬
‫תשמע, אני ממש רוצה להתנצל. לא הייתי אני.‬
‫הייתי במצב די מעורער‬ ‫בגלל כל הסיפור עם אח שלי, ו…‬
‫אני ממש לא כזה.‬
‫זה בסדר.‬
‫עשיתי כמה דברים דפוקים אחרי שאבא שלי מת.‬
‫אז אני מבין.‬
‫היי.‬
‫"יולו", נכון?‬
‫לא באמת אומרים את זה יותר.‬
‫טוב, מה דעתך שנתעסק עם הניקוז?‬
‫שיה אללה.‬ ‫-ואו.‬
‫ואז, אחרי שלושה סבבי כימותרפיה,‬
‫נעשה עוד פט סי-טי‬ ‫כדי לראות איך הגוף שלך מגיב.‬
‫תני לי רק…‬
‫שלושה סבבים.‬
‫כמה זמן זה לוקח?‬
‫כל סבב אורך כחודש.‬
‫וזהו?‬ ‫-תלוי איך הגוף שלך יגיב.‬
‫יכול להיות שנצטרך עוד. בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫רוצה מסטיק?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אז ג'ודי, החודשים הבאים‬ ‫עלולים להיות מאתגרים מאוד.‬
‫יש לך מישהו שיכול לעזור? בני משפחה?‬
‫יש לי אימא.‬ ‫-יופי. היא גרה בסביבה?‬
‫היא בכלא.‬ ‫-טוב.‬
‫יש לך חברה שתוכל לעזור?‬
‫כן, אבל אני…‬
‫אני לא רוצה להיות נטל.‬
‫תסלחי לי על הכנות, אבל בדיוק במצבים כאלה ‬ ‫אנוכיות היא דבר לגיטימי.‬
‫כן, אבל אני ממש לא כזאת.‬
‫טוב, אולי תצטרכי להיות כזאת.‬
‫אני לא רוצה להבהיל אותך שוב,‬ ‫אבל החלק הזה בתהליך מפרך מאוד.‬
‫את תצטרכי עזרה.‬
‫כן, אבל, כאילו…‬
‫זה לא בלתי אפשרי לעשות את זה לבד.‬
‫זה אפשרי, לא?‬
‫זה אפשרי, אבל זו לא התוכנית הכי טובה.‬
‫אוי, שיט.‬
‫יש לך פח?‬
‫זה הרבה מאוד שיער.‬ ‫-זה סיוט.‬
‫זה אפילו לא השיער שלי. גרה פה מכשפה לפניי.‬
‫מכשפה טובה או מכשפה רעה?‬ ‫-אתה יודע, קצת מכל דבר.‬
‫היא הייתה דו.‬
‫למקרה שתצטרך.‬
‫טוב, החדשות הטובות הן שמצאנו את הבעיה.‬
‫החדשות הרעות הן שזה מעבר ליכולתי.‬
‫כן, זה מוזר. יש חור עצום באחד הצינורות.‬ ‫הוא הרוס לחלוטין, כאילו שמשהו איכל אותו.‬
‫טוב, זה מוזר. זה… זה ממש מוזר.‬
‫אולי המכשפה הזו השתמשה באמבטיה בתור קלחת.‬
‫עין טריטון וזנב עכברוש, נכון?‬
‫היכנסו אל הקלחת שלי!‬
‫כן.‬
‫אלוהים. אני אתקשר לאינסטלטור.‬
‫ג'ודי, איפה היית?‬
‫סליחה, הייתי…‬ ‫-אני ממש מתחרפנת!‬
‫מה? למה?‬
‫בן הוא זה שפגע בנו.‬ ‫-מה?‬
‫ושכבנו, מה שהיה טוב.‬
‫אבל זה רע, כי עכשיו הוא למעלה,‬ ‫מתקן את חור החולדה הדולף שלנו.‬
‫יש לנו דליפה?‬
‫כן! נסי לעקוב, ג'ודי!‬ ‫-מצטערת. זה כבד.‬
‫זה מה שאמרתי!‬
‫זה יותר מדי!‬
‫טוב, אולי זה לא הזמן הכי טוב‬ ‫לספר לך את מה שרציתי…‬
‫לספר לי מה, ג'ודי?‬
‫אני…‬
‫נוסעת עם מישל לסונומה, לשלושה חודשים.‬
‫סליחה, את עושה מה, עם מי?‬
‫מישל. היא פותחת מסעדה שצמודה ליקב אורגני,‬ ‫והיא רוצה שאבוא לעזור לה.‬
‫טוב, כמה זמן הייתן יחד, שבוע?‬ ‫ועכשיו את בורחת איתה לשלושה חודשים?‬
‫אולי יותר. תלוי איך ילך.‬
‫את יודעת, זה לא משהו שהיא יכולה לעשות לבד.‬ ‫היא צריכה עזרה.‬
‫טוב, אז מתי את נוסעת?‬
‫היא אמרה שעדיף לנסוע כמה שיותר מהר,‬ ‫אז לא נראה לי שזה יכול לחכות.‬
‫רגע, מה עם העבודה שלך?‬ ‫-זה בסדר. פוטרתי.‬
‫אלוהים. זה כבד.‬ ‫-נכון?‬
‫זה מה שחשבתי.‬ ‫-טוב.‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫היי, ג'ודי.‬ ‫-היי.‬
‫סיפרת לה ש…‬
‫אני זה ש…‬
‫כן.‬ ‫-היא סיפרה.‬
‫טוב, יופי.‬
‫זה טוב.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫לא, זה רע.‬
‫הייתי צריך לספר לך באותו יום בביה"ח.‬ ‫סליחה.‬
‫הוא בדיוק גילה על סטיב.‬
‫זה לא מצדיק את זה.‬
‫טוב, אני חושבת שזה בסדר. אנחנו בסדר.‬
‫אלוהים, זה בסדר. כולם בסדר.‬
‫כולם בסדר גמור.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אתן טובות מדי אליי.‬ ‫-נעשה מה שצריך כדי לעזור.‬
‫מה שתצטרך.‬
‫אוף.‬
‫האינסטלטור בדרך? כי יש לי פה דליפה משלי.‬ ‫-היי, אתה יכול לבכות אם אתה רוצה.‬
‫לא, אני בסדר. אני בסדר.‬
‫אני שבר כלי! כאילו…‬
‫יש כל כך הרבה רגשות, אתם מבינים?‬
‫זה כואב.‬
‫אני עצוב, ובחיים לא הייתי עצוב כל כך.‬
‫אני פשוט מתחיל להבין ש…‬
‫יש בי המון כעס!‬
‫כעס הוא תגובה טבעית לגמרי‬ ‫למוות נוראי ומחריד שכזה.‬
‫אני כל הזמן חושב,‬ ‫איזה מין אדם יכול לעשות כזה דבר?‬
‫אין להם נקיפות מצפון?‬
‫אני בטוחה שכן.‬ ‫-אני בטוחה שכן. כאילו…‬
‫כי צריך להיות מפלצת‬ ‫כדי לא להרגיש את עומק הכאב.‬
‫איזו טרגדיה נוראית.‬
‫יש לי כל כך הרבה שאלות.‬
‫אבל שמעתי שהבולשת‬ ‫רוצה לדבר איתנו, אז אולי…‬
‫אולי נקבל תשובות. אני לא יודע.‬ ‫-מעולה.‬
‫יש!‬ ‫-מעולה!‬
‫כִּיף רגשי.‬ ‫-כן!‬
‫טוב לשמוע.‬
‫ואנחנו שמחים שהצטרפת אלינו, בן.‬
‫זה ממש חשוב שיש על מי להישען‬ ‫כשמרגישים שהמצב עגום כל כך.‬
‫אלא אם הם נוסעים לסונומה.‬
‫את נוסעת לסונומה?‬ ‫-לא.‬
‫ג'ודי נוסעת, לשלושה חודשים.‬
‫אני לא חושבת שזה רלוונטי לאבל,‬ ‫אז שמישהו אחר ידבר.‬
‫אני אדבר.‬
‫היום הוא יום מיוחד עבורי.‬
‫זה יום השנה ה-20 למוות של ברט.‬
‫בעלי. הוא התאבד.‬
‫את עושה משהו כדי לציין את היום, יולנדה?‬
‫טוב,‬
‫אני בדרך כלל הולכת‬ ‫לבר הקריוקי האהוב עלינו.‬
‫גם ברט אהב לשיר.‬
‫אבל הוא נסגר.‬
‫אוי, זה מבאס.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני יכולה לציין את היום לבד בבית.‬
‫תיהני.‬
‫את לא צריכה להיות לבד.‬
‫היי, להנרי יש מכונת קריוקי, לא?‬
‫אני ארצח אותך.‬
‫עיצורים שורקים.‬
‫זדוניות.‬
‫שחפת.‬
‫סוקובוס.‬ ‫-טוב?‬
‫סיימנו לבדוק את המיקרופון, טוב?‬ ‫תודה, שנדי.‬
‫תניחי אותו.‬
‫לכי משם.‬
‫תודה, מתוקה.‬
‫היית חייבת, מה? היית חייבת להתנדב.‬
‫ריחמתי עליה.‬ ‫היה נראה שיולנדה ממש צריכה חברה.‬
‫כן, גם אני צריכה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת שאין לי מספיק רוחב פס כרגע‬ ‫כדי לארגן מסיבה למישהו מת.‬
‫כאילו, יש לי נזילה ענקית במטבח,‬
‫שלא לדבר על זה שהבולשת מחטטת לי בחריץ.‬
‫אל תדאגי בקשר לזה. דיברתי עם גלן.‬
‫עם מי?‬
‫הסוכן מוראניס, מהבולשת.‬ ‫-מה? למה?‬
‫כדי לרמוז לו שהיוונים מעורבים בפגע-וברח,‬
‫מה שמרמז שאולי הם אלה שהרגו את סטיב,‬ ‫כי הוא גנב מהם כסף.‬
‫אז הלכת ושיקרת לשחקן המוערך של הבולשת?‬
‫לא שיקרתי. זו הייתה תיאוריה.‬
‫אבל עכשיו בטח גרמת לו לחשוד יותר‬
‫כשניסית לגרום לנו להיראות חשודות פחות.‬
‫ניסיתי לעזור.‬
‫אבל את תמיד עושה את זה.‬
‫את פשוט לא חושבת על דברים עד הסוף, ג'ודי.‬ ‫לא משנה, אני לא…‬
‫תיהני במסע השעשועים הסקסי שלך בסונומה.‬ ‫אני אסתדר פה.‬
‫זה לא מסע שעשועים. האמת שזה יהיה די מפרך.‬ ‫-מה יהיה מפרך?‬
‫אה, ג'ודי עוזבת אותנו‬
‫כדי לפתוח מסעדה עם חברה שלה, מישל.‬
‫רעיון גרוע.‬
‫עסקי המסעדות הם משחק אבוד.‬ ‫סיכויי ההישרדות קלושים מאוד.‬
‫שנדי מבינה.‬ ‫-מישהו צריך לנצח את הסיכויים, לא?‬
‫זו הלוויה שלך.‬
‫"הו, ברט‬
‫"יקירי, אני‬
‫"חולה על האהבה שלך, ברט‬
‫"אני לא יודעת‬‫…‬
‫זו לא תהיה מסיבה ארוכה, נכון?‬
‫תראי כמה שהיא שמחה. בחייך.‬
‫תראי כמה שאני שמחה.‬
‫אני רואה.‬ ‫אני יודעת שיש חיוך גדול מתחת לזה.‬
‫גבירותיי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫אני חושב שזה היה ממש נחמד מצידכן‬ ‫לארגן ליולנדה את האירוע הזה.‬
‫שמחנו לעזור.‬ ‫-לא ממש הייתה לי ברירה.‬
‫זה העניין, לא?‬ ‫זה עושה הרגשה טובה לתת לאחרים.‬
‫זה הסוד הקטן והמלוכלך שלי.‬ ‫עדיף לתת מאשר לקבל.‬
‫זה נשמע לא טוב.‬
‫לא.‬ ‫-אולי.‬
‫תודה לאל.‬
‫תודה לכולם. תודה.‬
‫תסלחו לי. הגרון שלי קצת יבש.‬
‫גם שלי.‬
‫היי.‬
‫הנה הזמיר שלנו.‬
‫הבאתי לך מים.‬
‫תודה.‬
‫הייתי צריכה דקה כדי לאסוף את עצמי.‬
‫כן.‬
‫זה ברט?‬
‫תראי אותו. איזה עיניים טובות יש לו.‬
‫נכון?‬
‫את יודעת, זה מצחיק.‬
‫היית חושבת שאחרי כל הזמן הזה,‬ ‫אסיים לבכות עליו, אבל…‬
‫הנה אנחנו.‬
‫ברור שהוא היה אדם מיוחד מאוד.‬
‫הוא לא היה.‬
‫חמודה, הוא היה הכי רגיל שיש.‬
‫הוא היה מתבדח ואומר שאני מחפה‬ ‫במראה החיצוני על הפגמים שלו באישיות.‬
‫הוא לא טעה.‬
‫אני בטוחה שהיה לו קסם.‬
‫ממש לא.‬
‫ואהבתי את זה בו.‬
‫הוא היה…‬
‫יציב, צפוי.‬
‫לכן…‬
‫כל כך קשה לי להאמין שהוא בחר…‬
‫הוא בחר לעשות את מה שעשה.‬
‫יכול להיות שהוא הרגיש שאין לו ברירה.‬
‫לפחות לא אחת טובה יותר.‬
‫הלוואי שהייתי יודעת כמה הוא סבל.‬
‫הייתי מזיזה הרים כדי לעזור לו.‬
‫אני בטוחה שהוא ידע את זה.‬
‫אז למה הוא לא ביקש ממני?‬
‫אולי הוא לא היה מסוגל.‬
‫אולי.‬
‫ג'ודי.‬
‫מתוקה, תודה רבה על כל זה.‬
‫זה היה… כל כך מיוחד.‬
‫בשמחה!‬
‫היי.‬
‫תיהני בסונומה.‬
‫שמעתי שזה כמו גן עדן שם.‬
‫כן, אני מקווה.‬
‫ג'ודי?‬
‫החברה שלך פה.‬ ‫-החברה שלי?‬
‫היי, מישל.‬ ‫-היי, ג'ן.‬
‫אז, חדשות גדולות על סונומה.‬
‫מישל, הגעת! כולנו כאן!‬
‫כן, כרגע.‬
‫מה?‬ ‫-אימא, יש לנו סרט דבק?‬
‫וקוצץ ציפורניים מסיבי.‬ ‫זה בשביל משחק.‬
‫כן, אבדוק מה יש לנו.‬
‫סליחה, מישל.‬
‫אנחנו יכולות ללכת לאן שהוא?‬
‫כן, ברור.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-לא, לא ממש.‬
‫אני מצטערת שהגעתי בלי התראה.‬
‫לא, אמרתי שאת מוזמנת אם תצטרכי משהו.‬
‫אני צריכה.‬
‫אני צריכה להתנצל.‬
‫על מה?‬
‫שמעתי מה שאמרת אתמול כשחשבת שאני ישנה.‬
‫על ה…‬
‫אני מצטערת.‬ ‫אני לא יודעת למה לא אמרתי כלום.‬
‫הייתי צריכה להגיד משהו.‬
‫פשוט קפאתי ברגע ו…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫לא, זה לא בסדר. זה מגעיל.‬ ‫מי עושה כזה דבר למישהו שחשוב לו?‬
‫בבקשה. מי מדבר על הסרטן שלו‬ ‫בזמן שהוא ערום במיטה? זה מגעיל.‬
‫את רוצה לדבר על זה?‬
‫אפשר. או… את לא חייבת, אבל את כן…‬
‫את צריכה מישהו ש…‬ ‫אני יודעת שיש לך את ג'ן, אבל…‬
‫כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫אכפת לך אם אשאל איזה סוג?‬ ‫-צוואר הרחם.‬
‫הוא… התפשט לי לכבד.‬
‫פאק.‬ ‫-כן.‬
‫זה די מעפן.‬
‫כן, אין יותר מעפן מזה.‬
‫טוב, אני כאן בשבילך, טוב?‬ ‫אם יש משהו שאני יכולה לעשות…‬
‫את… יכולה להזמין אותי לסונומה‬
‫כשתפתחי את המסעדה החדשה שלך.‬
‫אעשה את זה.‬
‫את יודעת, דיברתי על זה עם אימא שלי,‬ ‫והיא הייתה…‬
‫אני מניחה שהמילה המתאימה היא "תומכת".‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-תראי מה זה!‬
‫לפעמים אנשים יכולים להפתיע אותך.‬
‫הבאתי לך משהו.‬ ‫-מה?‬
‫זה קטן ומטופש,‬
‫אבל… חשבתי שזה לא יזיק.‬
‫תודה.‬
‫כן, אומרים שאמטיסט עוזרת להחלמה.‬
‫אני חושבת שהיא כבר עוזרת.‬
‫"אולי לא הענקתי לך יחס‬
‫"טוב כפי שהייתי צריך"‬
‫מה נשמע?‬
‫"אם גרמתי לך להרגיש שאת במקום השני‬
‫"אני כל כך מצטער שהייתי עיוור‬
‫"אך תמיד היית במחשבותיי‬
‫"אך תמיד היית במחשבותיי"‬
‫וילי נלסון יודע.‬
‫באמת.‬
‫שחררו את וילי!‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-הייתי צריך לראות אותך.‬
‫היי, דיברנו עם הבולשת, לידיעתך.‬
‫טוב, בוא.‬
‫אפילו לא הגעתי לגשר.‬ ‫-ההופעה נגמרה, טוב? אז מה?‬
‫הוא טבע.‬ ‫-מה?‬
‫סטיב טבע.‬
‫המכה לראש לא הייתה מה שהרג אותו.‬
‫אלוהים.‬
‫זו דרך די נוראית למות.‬
‫כן, נכון.‬
‫מה עשית?‬
‫טוב, צדקת.‬
‫עדיף לא לדעת.‬
‫אוי, חרא.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫לא. בן, לא!‬ ‫-תפסתי.‬
‫תפסתי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בן!‬
‫ג'ודי!‬
‫ג'ודי, עזרי לי!‬ ‫-מה קרה?‬
‫בן!‬
‫פאק. בוא לכאן. בוא.‬ ‫-תפסתי אותו.‬
‫בוא.‬
‫בוא הנה.‬ ‫-תפסנו אותך.‬
‫טוב.‬ ‫-הופ.‬
‫את מחזיקה אותו?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. אתה לא…‬
‫פשוט… שב.‬
‫טוב, אלך להביא מגבות… אלוהים.‬
‫תיפטרי מכולם, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫אני יודע איך זה נראה.‬ ‫-חשבתי שאמרת שאתה לא כזה.‬
‫תקשיב, חבר…‬ ‫-אני לא חבר שלך, חתיכת לוזר.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫אתה צריך לקחת אחריות על החרא שלך, אחי.‬ ‫ותתרחק מאימא שלי.‬
‫היי. מה שלום בן?‬
‫הוא נסע מכאן במונית.‬
‫זה היה סיוט לאור יום.‬
‫כן,‬
‫אלוהים, זה פשוט… עינוי.‬
‫אני רוצה לעזור לו.‬
‫כאילו, אני חייבת לו את זה אחרי…‬ ‫מה שעשיתי. אני…‬
‫נתתי לו לטבוע, ג'ודי.‬
‫לבן?‬ ‫-לא.‬
‫לסטיב.‬
‫כאילו, הייתי יכולה לעזור לו.‬ ‫הייתי יכולה להציל אותו. אבל…‬
‫קפאת.‬
‫כן.‬
‫ואם הייתי אדם טוב יותר, הייתי שם‬
‫למען האדם שהרסתי את חייו.‬
‫אבל זה מוגזם.‬
‫אחרים היו עושים את זה.‬
‫את היית עושה את זה.‬
‫עשית את זה. היית האדם הזה עבורי.‬
‫אני פשוט מחורבנת מדי בשביל לנסות בכלל.‬
‫מה אם אצטרך שתהיי האדם הזה עבורי?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫יש לי סרטן.‬
‫אמרתי שלא, אבל כן.‬
‫יש לי.‬
‫למה… למה ש…‬
‫כי לא רציתי שתאשימי את עצמך.‬
‫אלוהים.‬
‫בגלל זה אמרתי שאני נוסעת לסונומה. פשוט…‬
‫רציתי לעבור את הטיפולים לבד,‬ ‫כדי לא להיות לך לנטל,‬
‫כי אני יודעת שאחרי כל הסיפור,‬ ‫במיוחד עם אימא שלך…‬
‫לכי תזדייני, ג'ודי!‬
‫מה?‬
‫נכון שאמרתי שאני אדם מחורבן,‬ ‫אבל את באמת חושבת שאני מחורבנת עד כדי כך?‬
‫לא. זה לא…‬ ‫-תקשיבי לי!‬
‫את לא נטל!‬
‫את הלב המחורבן שלי.‬
‫ואני אעשה הכול למענך.‬
‫הכול. את מבינה אותי?‬
‫אני פוחדת.‬
‫אני יודעת.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אני מבטיחה לך, טוב?‬
‫אני פשוט ממש פוחדת.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫היי.‬
‫היי. מה קורה?‬
‫אני מצטער שאני נוחת עליך ככה.‬
‫כן, אתה קצת רטוב.‬
‫כן.‬
‫אתה זוכר שבאת לבקר אותי אז…‬
‫כן.‬
‫והחזרת את הציפור?‬
‫כן.‬
‫האמת היא ש…‬
‫אני…‬
‫אני לא יודע איך לעשות את זה.‬
‫אני…‬
‫צריך עזרה.‬
‫אני אלכוהוליסט, ואני צריך עזרה.‬
‫כן. בוא נלך להשיג לך עזרה. טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫אני ממש מעריך את זה.‬ ‫-כן, סמוך עליי.‬
‫היי, אם אפשר לשאול…‬
‫הציפור, מאיפה קיבלת אותה?‬
‫מהנרי. הבן של ג'ן הרדינג.‬
‫כן, ג'ודי הכינה לו אותה.‬
‫באמת?‬
‫בבקשה.‬ ‫-הפריטטה הזו ממש מוצלחת.‬
‫היא כל כך אוורירית.‬
‫אני אנסה לא להיעלב‬ ‫מהעובדה שאת נשמעת ממש מופתעת.‬
‫אגב, הכנתי לנו לו"ז משותף‬ ‫של כל התורים שלך לרופא,‬
‫כדי שהכול יהיה מתוקתק.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫היי. בוקר טוב.‬ ‫-היי! בוקר טוב.‬
‫הכנתי פרטטה טעימה באופן מפתיע,‬ ‫אם מישהו מעוניין.‬
‫לא, תודה. אני לא צריכה ארוחת בוקר חמה.‬
‫מה עם דגנים?‬ ‫-זה כמו מרק קר.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫הבית הזה הוא ממש מלכודת מוות.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬