SERIÁL NETFLIX
Kurva.
Do prdele.
KONOPNÁ MAST
AŤ JE TI LÍP! BEN
Ne! Už zase? Ne!
ONKOLOGICKÉ CENTRUM
- Ve Springeru je to jiný… - Charlie, co to je?
- Na co koukáš? - Změnil jsem se. Chci domů.
Můj jediný cíl je vrátit se domů.
Už tu budu pět let a devět měsíců.
Těším se domů. Nevážíme si toho, co máme, dokud o to nepřijdeme.
Tak ses neměla dát chytit, Connie.
Já se na to díval.
Ne, nedíval. Na to by se neměl dívat nikdo.
Tak jo.
Dobře.
Co děláš?
Zaseknul se mi zip. Pomoz mi, prosím.
No… ty…
Bože můj, nedělej z toho vědu, Charlie. Prostě mi ty šaty zapni.
Dobře.
Fakt nemám jít na ten pohřeb?
Já tam taky nechci, tak proč bys měl ty? Jen se s ním rozloučím.
Se Stevem?
Ne, s Benem.
Nebydlí tady, tak…
Po dnešku už se neuvidíme.
Což je popravdě dobře,
protože ta rodina je…
Jsou jako tornádo.
Je hrozně těžký být…
Do prdele.
Hezky jsme si popovídali. Jsem ráda, že jsi tak empatický.
Co?
Biopsie bohužel potvrdila, že se jedná o rakovinu děložního čípku
a že se rozšířila do jater.
Když se útvary přesunou z místa vzniku dál do těla,
znamená to, že jste ve čtvrtém stadiu nemoci.
Vím, že je těžké to slyšet, ale dá se s tím něco dělat.
Operace možná není, ale začneme s chemoterapií.
A pokud bude úspěšná, přejdeme na ozařování.
Jedno po druhém.
Judy?
To je vaše loď?
Ano, je.
Je krásná. Vždycky jsem si přála mít loď.
- To je katamarán, že? - Ano.
Vím, že je toho na vás hodně.
Takže pokud máte nějaké otázky…
Co kdybych na to vyšetření nešla?
Jak to myslíte?
Kdybychom neměly tu nehodu,
ani bych nevěděla, že to mám.
Tak je dobře, že jste ji měly.
Díky ní to víte a můžeme vás začít co nejrychleji léčit.
Jo, ale mně je dobře.
Trochu mě to po té nehodě bolí, ale…
Ale rozhodně necítím nic z toho, co to podle vás je.
Vím, že je těžké se s tím vyrovnat.
Ne, o to nejde. Vážně. Díky.
Jen myslím, že potřebuju další sken.
Třeba byla biopsie chybná
nebo ji ta sestřička udělala špatně.
Protože popravdě to přišlo úplně zčistajasna.
Třeba je to celé jen nějaká chyba.
Smrt čeká na všechny.
Ale naše schopnost žít naplno
spočívá v ochotě přijmout,
že smrt je součástí života.
Když dojde k tragédii a člověk odejde předčasně
nebo rukou někoho jiného jako samotný Ježíš,
velmi to s námi otřese.
V těchto nejtemnějších dobách
musíme v Božím světle a jeden v druhém hledat
útěchu a podporu, abychom se s tím dokázali společně vyrovnat.
Amen.
Pojďme se rozloučit s Benem a pak vypadneme.
- Chceš hodit do práce? - Co?
Co říkal ten mechanik?
- Co? - O tvým autě.
Jo, jasně. Říkal, že mu nic není.
- Jsi v pohodě? - Ne. Je to děsivý.
Jo, je to kurevsky příšerný.
Co se nenápadně vytratit a pak jim poslat kytku se vzkazem?
Není to trochu neosobní?
O to přece jde.
Jsem poslední, kdo by měl být osobní…
- Ahoj. - Ahoj.
Moc děkuju, že jste přišly.
- Vážím si toho. - Jasně.
Tohle bychom si nenechaly ujít.
- Chceme se rozloučit a… - Musely jsme přijít. To my děláme.
Je mi to moc líto. Mám tě ráda.
Díky, Jude.
Dobře, já…
Máma by tě určitě ráda viděla.
Vážně?
Radši bych počkal.
Jo.
Rozloučíme se s Eileen a padáme.
Nevím, jestli sis všimla, ale Eileen stojí hned vedle rakve!
Jo, všimla. A nemám z toho radost.
- Kdo je ten na vozíku? - Jejich táta, Jim.
Co?
Jejich táta je na vozíku?
- Co se stalo? - Nemluví o tom.
Nevychází bez deky, tak to nebude nic dobrýho.
Horší než otevřená rakev to nebude.
Proč to dělají? Nikdo nechce, aby si ho pamatovali
jako marcipánovou figurku.
Jestli umřu dřív než ty, nikomu mě neukazuj.
Neumřeš. Nikdo neumírá.
Ahoj, holka.
Taková tragédie. Viď, holka?
Jo, holka.
Nikdy neviděl polární záři. Ani si neotevřel ten hotel.
Ani nejel na safari do Afriky…
a nezabil slona.
To je taková škoda.
Měl ještě tolik let před sebou.
Člověk má hned touhu žít naplno. Viď, holka?
- Jo, holka. - Pojďte, holky.
Tak jo.
Já vím.
Bože.
- Nemusíme se tam dívat. - To nejde.
- Dívám se. - Já taky.
- Jsem zmatená. - Co to má být?
Hrůza, co?
Tělo bylo NNP.
Co to znamená?
Nevhodné na pohřeb. Polívku do obleku nenalejete.
FBI pořád ještě získává důkazy z těla.
Nebo spíš z toho, co z něj zbylo.
Bože. Vážně?
Judy, koukám, že jsi přišla.
Jistě, Eileen.
Je mi to moc líto.
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
To nikdo z nás.
Tenhle oblek jsem měla ráda.
Modrá mu moc slušela.
To ano.
Chudinka.
Úplně ji to zdrtilo. A mě taky.
A je to tu.
Rozhodla se, že ten dům neprodá.
Prý nemůže přijít o nic dalšího,
což samozřejmě chápu.
- Napsala jsem knihu o ztrátě. - Spoustu.
Ale dostala bych balík.
Konečně jsem mohla být bohatá.
Bože, moc mě mrzí tvá finanční ztráta.
Díky.
- Musím pryč. - Jsem ti v patách.
Jen, jsi hodná, že jsi přišla.
- Zachraň se. - Díky.
Eileen.
Upřímnou soustrast. Je mi to moc líto.
Děkuju.
S pár lidmi pojedeme zpátky do domu.
Nechtěla by ses přidat?
Ne, já nemůžu.
- Mám… - Benji by byl moc rád.
Nese to hrozně těžce.
Pomohlo by mu mít kamarádku.
Eileen, pojď sem.
Tak jo.
Dostaň to ze sebe.
Do háje.
Bože můj.
- Dej mi pokoj! - Teď ses vrátila z nemocnice.
Máš být na posteli. Nemůžeš odejít.
Ti doktoři nevědí, o čem mluví.
Nemůžu na čerstvý vzduch? Páchne to tu smrtí!
Co se jít koukat na televizi? Najdu ti tam nějakou telenovelu.
To je rasistický.
Vážně?
Ahoj.
Teri, já se o ni postarám.
Určitě?
Moc ráda.
Díky.
Mimochodem, krásný tričko. Tenhle výstřih ti sluší.
Fakt? Mám ho z výprodeje.
Co? Ty umíš nakupovat!
- Díky. - Já děkuju tobě.
- Co to děláš? - Vezu tě pryč.
- Páchne to tu smrtí. - Že jo?
- Byl to zločin z vášně. - Jo.
Prý ho bodli do hlavy. Umíš si představit bolestivější smrt?
- Ne. - Chci pryč.
Ahoj.
Ahoj. Máma tě výčitkami donutila přijít i na afterparty?
Ne, to není…
Nemám výčitky.
- Jsem ráda, že tu jsem. - Jasně.
- Teda nejsem ráda… - Jo, no…
- Jistěže ne. - Protože…
Kdo by byl rád?
Já ne!
Jo. No nic…
Hádám, že se vrátíš zpátky do San Francisca, když…
Nevrátím.
Chtěli, abych tu zůstal, dokud to FBI
nedořeší.
- Jo, jasně. - Tak…
- Tohle… - Kdo je to?
Promiň. Tohle je můj otec, Jim. Tati, tohle je moje…
moje kamarádka Jen.
Rád vás poznávám.
Upřímnou soustrast, Jime.
Díky.
Nikdo by neměl přežít své dítě.
Není to správné.
To není.
Bene, odneseš ten talíř?
Jasně, tati.
Je to hodný kluk.
To je.
Jsem rád, že konečně potkal milou holku.
Ne, já nejsem…
Jsme jen přátelé.
Přátelé se taky hodí.
Ne, to je můj zadek.
Omluvíte mě? Já…
Musím od tebe co nejdál, úchyle.
Kde je sakra záchod?
Co to kurva je?
Co?
Ne!
Proč?
Dobře…
Ben…
Tak jo.
- Tady Ben, nechte mi vzkaz. - Kurva.
Dobře, jsem v pekle.
Ne, že se pohnete.
No tak. Ty neznáš Celiu Cruz?
Královnu salsy?
- To si doplním. Salsu miluju. - Bože, mami.
- Všude tě hledáme. - Ahoj.
Judy, kde jste byly?
Byly jsme na promenádě. Nic jí není.
Mohlas to někomu říct.
Máš pravdu. Promiň.
Máš delší vlasy. Sluší ti to.
Díky. Vzdala jsem to.
Co to je?
- Mami, ty piješ margaritu? - Pila jsem.
- Nemůže míchat alkohol s léky. - Tvrdila, že žádný nebere.
- Lhala. - Vážně?
Super. A teď je namol.
Bože, omlouvám se.
Vzala jsem ji na čerstvý vzduch. Je v nemocnici dlouho.
Jo, protože má oslabenou imunitu. Nedávno prodělala druhou mrtvici.
Co? To jsem netušila.
Je mi to líto. Už se to nestane.
Ne, nestane.
Judy, počkej.
Řekneš mi, jestli jedla nebo pila ještě něco dalšího?
Jen tu slabou margaritu. A bez soli.
A koupila jsem jí malou porci točený zmrzliny.
Tu máma miluje.
A kdo ne? Že jo?
Chtěla na ni třešničku, ale já odmítla. Vím, že je nikdy nemyjou.
Jo, je to nechutný.
Děsně.
A pak ti leží v žaludku 200 let.
Moc se omlouvám, Michelle.
Musíš si myslet, že jsem hrozná
po tom všem, co Perezová… teda Ana říkala.
Psala jsem ti, ale nevím, jestli ti to přišlo.
Přišlo.
Aha. Dobře.
Super.
Doufám, že bude v pořádku.
Ráda jsem tě viděla.
Jo, bude v pohodě. A moc si to užila.
Vážně?
Jo. Už věčnost se takhle neusmívala. Až je to šok.
Nikdy jsem neviděla její zuby. Má je hezký!
Sluší ti to.
Jsou to jen zuby. Máme to v rodině.
Zbytek mýho těla se rozpadá.
Tak to doktoři říkají.
S tvou mámou to není snadné.
Dokonce kvůli tomu nemůžu spát.
Netušila jsem, že můžu být kvůli něčemu tak vystresovaná.
Jestli chceš,
vím, kde dělají slabý margarity.
- Nemáš být v práci? - Ne, zrovna mě vyhodili.
- Bože, to mě mrzí. - Ne.
- Můžu s nimi promluvit. - Ne, to není třeba.
Myslím, že je to tak lepší.
Zvlášť, když si s tebou můžu dát skleničku.
Nejsi vrah, že ne?
Ne! Bože, ne.
Občas umím zabíjet vtipy…
Dojdu si pro bundu.
Víš, kde jsi?
Jo, vypadá to tu jako
v pokoji plném viktoriánských nočních můr.
Aha. Už jdu.
Ne.
Dobře. Co…
Tohle je pokoj pro panenky dvojčat.
Protože je moje máma sbírá.
Takže jsou po dvou. A já už se bála, že mi…
Ne.
Ale proč?
Skvělá otázka. Začalo to v našem dětství.
Měli jsme se Stevem stejný hračky.
A pak jsme z panenek vyrostli, ale máma ne.
Aha.
Ještě mě zajímá…
To se prodávají po dvou,
nebo si je koupila…
- To nikdo neví. - Jasný.
A ještě… Mají mrkat?
Jsem si jistá, že jich na mě pár mrklo.
To já…
Nevím, možná.
Jak jsi na tom?
Já…
Už mi bylo líp.
To je jasný.
Jo.
Snažím se…
držet už kvůli našim.
Ale nevím, jak dlouho to ještě vydržím.
Možná bys to měl ze sebe dostat.
A to se dělá jak?
Co ty na to?
- Mají talent. - Nelíbí se ti to.
Ne, já…
Třeba to jen nechápu. Co?
Mám křičet s nima?
Jo. Nebo je necháš, ať křičí za tebe.
Asi potřebuješ něco tvrdšího.
Tak jo, co tu máme dobrýho?
Já jsem spíš na klasický country.
Vážně?
Willie Nelson? Dolly Parton?
No, jasně…
Tak jo.
Tohle jsem po Tedově smrti poslouchala často.
Proč?
Ani nevím.
Znělo to, jak jsem se cítila.
Byla jsem naštvaná.
Můžu něco pustit já?
Tak jo.
Podíváme se, co nás čeká.
Karta smrti.
To je divný.
Není to doslovný. Spíš to symbolizuje velkou životní změnu.
Jo, já vím. Jen…
Vypadá trochu děsivě.
Myslíš toho kostlivce na koni s kosou?
Neuklidňuje tě to?
Moc ne.
- Tak jo… - Tolik nožů?
- A oprátka. - Přesně tak.
- Jsi docela ve sračkách. - Jo.
Ty karty to poznají.
- Chceš si o tom promluvit? - Ne. Chci to zapít.
Dobře, tak to zapijeme.
Beztak byla ta karta pro mě.
- Restaurace před týdnem skončila. - Co?
Jo.
To ne!
Vždyť to tam bylo krásný.
Díky, ale víš, co se říká.
Když se zavřou jedny dveře
a Bůh srovná tvý město se zemí, musíš se přestěhovat na západ.
Fakt? To se říká?
Asi ne. Nikdy si nepamatuju citáty.
Tak když ti Bůh srovnal město se zemí,
co budeš dělat dál?
No…
Ještě je brzo, ale…
Co?
Nevím. Nedokážu to říct nahlas. Je to zvláštní.
Tak jo.
Měla bych možnost
otevřít si vlastní restauraci v Sonomě.
Co? Michelle!
Judy!
Je to krásný místo. A vedle je bio vinice.
Já bio víno miluju! Myslím. Asi jsem nikdy žádný neměla.
Ještě jsme nic nepodepsali, ale je fajn to říct nahlas.
A je fajn to slyšet.
A co ty?
Co já?
Máš teď dost otevřený možnosti.
Kdybys mohla dělat cokoli, co by to bylo?
Počkej.
Víme, co děláme?
Nevím. Teď není vhodná doba, abych si…
Ne, já taky ne.
- Tak jo. - Fajn.
Takže jen tak sedíš v autě
a brečíš u toho?
To je vtip?
No jasně.
Ne, že bych brečel pokaždý.
Občas si k tomu zpívám.
Můj život se rozpadá.
Jak můžeme být jen přáteli?
Chceš, abych zapomněla,
že jsme se kdy líbali.
Jo, už chápu…
proč se ti to líbí.
Jo.
Víš, co mi taky pomáhalo,
když Ted zemřel? Vstát a začít se hýbat.
- Fakt? - Jo.
Jakákoli pohybová aktivita
tě může pořádně uvolnit.
Jednou jsem dokonce
rozbila auto golfovou holí.
A bylo to super.
Vážně?
- Jo. - Doufám, že bylo tvoje.
Ne.
Myslela jsem, že patří tomu chlapovi, co naboural do Teda.
Nebylo. Ale to jsem tehdy nevěděla.
Jasný.
Vím, že je to těžký.
Když nic nevíš.
Já vím, že to víš.
Promiň.
Ne, ty promiň.
Proč? Tys do něj nenaboural.
Ne, ale…
Naboural jsem do tebe.
Co? To nechápu.
Protože to nedává smysl.
Ale…
byl jsem to já.
Já…
Jel jsem v autě, který nabouralo do tebe a Judy.
Zavolali mi to se Stevem,
tak jsem začal pít a…
nebyl jsem k zastavení.
Nasednul jsem do auta a vyjel.
A…
nezastavil jsem.
Chápu.
Už mě nikdy nechceš vidět.
Ale musel jsem ti to říct.
Nechci to zakřiknout, ale možná se dneska konečně vyspím.
To jsem ráda.
Umíš lidem zvedat náladu. Víš to?
To ty mi ji zvedáš.
Vážně.
Díky.
Za co?
Netušila jsem, jak moc jsem to potřebovala.
Dost se mi ulevilo.
Jo.
Mám rakovinu.
Překlad titulků: Anna Farrow