СЕРІАЛ NETFLIX
РЕНТГЕНОЛОГІЯ МІСТА ЛАГУНИ
ЗУПИНІТЬ ПОШИРЕННЯ ГРИПУ
ВИМКНІТЬ СВІЙ ТЕЛЕФОН
Це грає в моїй голові? Чи ти теж це чуєш?
О так, я теж це чую.
Боже, який садист склав цей плейліст?
Точно. Якось це мало втішає перед КТ.
Бен передзвонив?
Я не лишила повідомлення.
-Що? Чому? -А що я мала йому сказати?
«Вибач, син подарував тобі пташку, якою я вбила твого брата?»
Це мило з його боку.
Бо кому віддати цю птаху, як не Бену?
Ліпше б нікому не віддавати птаху, але…
Усе буде добре. Ми її повернемо. Я в це вірю.
Було б чудово.
Знаєш, що нам треба?
-Візуалізація. Так. -Почалося.
Почалося. Я серйозно. Ходи сюди.
Відчуй її.
Гаразд, відчуй по-справжньому. На своїй долоні, добре?
Уяви, як тобі полегшає, коли ти повернеш її.
Якби всі сиділи й сподівалися на таку фігню,
нічого ніколи б не сталося.
Нормане Бенсоне?
Ні, чекай. Ми прийшли раніше за нього.
Усе гаразд. Я не поспішаю.
Спекотно, так? Це…
-Тут душно. -Послухай.
Усе буде добре.
Гаразд? І навіть якщо з якоїсь дурної причини
знайдуть щось серйозне,
то й добре, бо діагностують раніше.
Ага.
-Що? -Нічого.
-Не починай. -Я…
Пам'ятаєш, як минулого року я думала, що вагітна?
Мій ПАП-тест виявився аномальним.
Ти мені не казала.
Я мала пройти подальше обстеження.
-І? -Я не пройшла.
Що? Господи, Джуді!
Треба було пройти. Тому його і називають подальшим!
Тому зараз я тут.
Так, але відтоді минув рік, Джуді.
Я знаю, і мені шкода. Але це був доволі насичений рік.
-І чим же? -Не знаю.
Може, похованням мого колишнього,
а потім пильнуванням і спробами розгребти це все.
Отже, це моя провина?
-Що? -Я…
Господи, ні.
Я…
Слухай, ми в одному човні.
Просто це все відволікло мене
від вагінального здоров'я.
-Вагінального? Чому? -Дебора Сімпсон?
-Ви сказали: «Джуді Гейл»? -Ні.
А знаєте що? Ми тут уже 45 хвилин,
і схоже, що мою подругу пропустили.
-Усе добре. -Ні, не добре!
Ти вже довго чекаєш.
Отже, це якась помилка.
-Це не помилка, мем. -Справді?
Ви «мемкаєте» мені? Сюзан, ви склали цей плейліст?
Так, я. І…
-Я почекаю. Дякую, Сюзан. -Дякую, Сюзан.
-Це Перес. -Вибачте, жодних дзвінків, мем.
Є розмова. Каже, термінова.
-Добре, їдьмо. -Добре. Ні!
-Це ж терміново. -Боже, Джуді.
Це в тебе термінові справи!
Будь ласка, подбай про себе, а я подбаю про це.
Бенджі, ти бачив мої окуляри?
У тебе в руці, мам.
Он вони де.
А де ти тримаєш аспірин?
У верхній шухляді мармурового столика в золотій ванній.
Як я міг забути?
Сюрприз. Думаєш, сядеш за кермо, клятий лузере?
-А знаєш, чому я пиячу? -І чому ж?
Бо споглядаю в дзеркалі найбільш ненависну мені людину —
тебе, покидьку.
То вбий когось. А мені буде начхати.
Що ви там ховаєте?
Це стара купа брухту мого батька.
Я прикрив її, щоб не мозолила йому очі.
Машина геть повністю проржавіла.
«Іржаве коріння». Пам'ятаєте такий гурт?
-Ні. -Це…
У них були круті ударні.
Чим можу допомогти?
Ви забули це вчора в «Сомілі». Так.
Я бачив вас у барі.
Так. Боже мій. Дякую.
-Вона вже була зламана. -Так, я знаю.
Це… Так. Я забув, де її дів.
Дякую.
Оскільки ви виповзали з бару, це не дивно.
Я це кажу без осуду.
Гей, ні, який осуд. Я весь ранок посипаю голову попелом.
Хоча насправді все життя.
Так, знайоме відчуття.
Минулого року я ледь не спився на роботі.
Ага. Маю піврічний жетон.
-Це круто. -Дякую.
Це чудово. Так. Ні, я теж такий отримував. Тричі.
Ми давні знайомі з АА. Вибачте.
Я пробував, але це не допомогло.
-Ні. Так, це було мило. -Точно. Я розумію.
Якщо захочете спробувати ще…
Якщо захочете поговорити абощо,
шукайте мене тут.
Буду знати.
Дякую, офіцере Преґере.
Нік.
-Бен. -Так.
Слухайте.
Мої вам співчуття.
Що ж, дякую.
Так. Я б охоче допоміг із цією справою,
але мені довірили розслідування аварії, у яку потрапила Джуді Гейл.
Справді?
Добре.
Це добре.
Тобто це погано. Жахливо. Страшно, коли це стається з кимось…
-Це жорстоко. -Уже є якісь зачіпки або…
Ще ні.
Немає авто — немає злочину.
Авжеж.
-Але ми його знайдемо. Або її. -Звісно.
-Так, правда. Звісно. -Гей.
-Бережіть себе. -Ви теж.
Пам'ятаєш, я казала, що ненавиджу сюрпризи? Що ж, сюрприз!
ФБР знайшло це в черепі Стіва Вуда, хоч що це в біса таке.
Це пташиний хвіст.
Годі. Не хочу це чути. Що менше я знаю, то краще.
-Що за пташиний хвіст? -Від дерев'яної птахи…
Стоп! Не треба. Більше нічого не хочу чути.
Це… Сподіваюся, ти позбулася решти?
Ні, наразі в мене її немає. Ось так.
-Паскудна відповідь. -Так.
Знаєш, це кумедна історія, хоча насправді тут не до жартів.
-Тоді швидко поверни й знищ її. -Добре, так і зроблю.
-Негайно. -Я так і збираюся зробити!
Бо цю справу веде агент ФБР Мораніс, а він профі.
Отримав медаль «За відвагу».
Медаль…
-Я маю знати… -Він найцінніший кадр ФБР.
Повір. Він докопається до правди.
Гаразд, але цим можна й не розмахувати.
Але хто без контексту насправді здогадається, що це таке?
Ця машина була тут? Той седан?
Чому? За нами стежать?
-Гадаєш, за нами стежать? -Не знаю.
Ого, скільки ліків.
Що ж, це через тебе у мене виразки.
Виразки не утворюються так швидко.
-Шкода, що ти проходиш це. -Ні. Це мені шкода.
Шкода, що я влізла у твої проблеми.
Я думала, що кара Боже — це Джуді Гейл. А виявилося, що ти.
Гаразд, я все владнаю. Чесно, обіцяю.
Просто візуалізуй,
як я кажу, що її знищено.
-Що? -Не знаю. Це тупо. Добре.
Дай мені одну, будь ласка.
Ти нікого не обдуриш цим кашкетом. Твоє волосся…
Господи.
Я просто кажу.
Якби ти зібрала його у хвіст…
Чорт.
Джуді Гейл?
Гаразд. Тримайтеся. Ми майже закінчили.
Добре. Готово.
Це все?
-Так. -Добре. Можна сісти?
-Так. -Добре.
Гаразд. Усе готово.
Який у вас гарний кулон. Це від лихого ока?
Так. Має захищати від усього поганого.
Так. Цій дівчині не завадить охоронець.
Ага. Це ж не зашкодить, так?
А це око побачило там щось хороше?
-Вибачте. Я не маю нічого казати. -Спиток — не збиток.
Лікар до кінця дня повідомить вам результати.
До кінця робочого чи місячного дня?
Знаю, важко чекати.
Їх продають у ювелірному магазинчику внизу,
якщо вам треба.
Дякую за інформацію.
-Привіт. -Як пройшло? Отримала результати?
-Треба зачекати до кінця дня. -Боже.
Знаю. Як справи з Перес?
У неї виразки, і вона думає, що за нею хтось стежить.
-Нащо це комусь? -Ніхто за нею не стежить.
Але головне те, що вони, можливо, знайшли
шматочок птахи в голові Стіва.
Боже.
А у ФБР є геній на ім'я Морон, який збирається докопатися до істини.
-Мораніс? -Так, але звідки ти знаєш?
Я ж казала про співпрацю з ФБР?
Щодо греків, відмивання грошей і Стіва?
Ні.
Так, звісно.
Гаразд. Я казала про нього. Ґленн дуже милий хлопець.
То Ґленн милий хлопець.
Так. І це добре.
Знаєш, твоє вміння бачити хороше в найфіговіші часи — це диво.
Дива трапляються щодня.
Кілька таких зараз би не завадили.
Привіт, Ейлін.
Привіт, Джен.
Чим завдячую?
Я чула про Стіва.
І мені дуже шкода.
Справді дуже шкода.
Дякую, люба.
Я принесла морозиво. Ромове з родзинками. Бен сказав, це ваше улюблене.
Він тут?
Вибач. Його зараз немає.
Гаразд. Ви знаєте, коли він повернеться,
чи він вийшов десь недалеко?
Не знаю, може, ти хочеш зайти?
Ти знаєш, кажуть, не можна їсти морозиво на самоті.
Справді так кажуть?
Ти спіймала мене на брехні, але я потребую компанії.
Добре.
МОТЕЛЬ «ЩИТ»
-Почувайся як удома. -Добре.
-Розкладу морозиво в тарілки. -Дякую.
Він вискочив перед авто. Він хотів, щоб його вдарили.
Він наче з нами.
Господи.
У якому Стівен хотів би бути похований?
Так, не думаю, що варто питати мене.
Дуже важливо вибрати правильний.
Це буде останнє його вбрання.
Певна, що ви оберете ідеальний варіант.
Я так переймалася за його вбрання,
а про своє і забула.
О ні. У вас дуже гарний домашній халат.
Тебе спіймали на брехні.
Слухайте, після смерті чоловіка я кілька тижнів не міняла одяг,
не могла прийняти душ, а тому від мене тхнуло.
Але в якийсь момент я мусила зібрати себе докупи заради дітей,
і, зрештою, у вас ще є Бен.
Звісно, просто я…
Не можу позбутися думки, що це я винна в смерті Стіва.
Ніби я…
Ніби я могла щось зробити. Могла його врятувати.
Я його мати.
Ти ж розумієш?
Так. Розумію, але ви не могли.
Повірте мені.
Прошу, не картайте себе. Ви цього не заслуговуєте.
Дякую, люба. Ти дуже добра.
Нумо їсти, доки воно не стало супом.
Не можу. Маю забрати сина з церкви.
Я не знала, що ти набожна.
Ні. Точно ні.
Мені теж важко,
і, схоже, що пошук втіхи у вищих силах — єдине,
що справді лікує, коли все втрачено.
Що ж, рада, що це вам допомагає.
Я рада, що нам обом.
Заходьте.
Джуді. Давно не бачилися.
Привіт, Ґленне.
Радий тебе бачити. Заходь.
-Маєш чудовий вигляд. -Дякую.
Дякую, що так швидко мене прийняв.
-Звісно. Прошу, сідай. -Дякую.
-Фісташки? -Ні, я щойно поїла.
Як ти? Як твоя дружина?
Наскільки я чув, то добре.
-Ми з Марсі розійшлися. -О ні, вибач.
Усе гаразд.
Я взяв собаку, тож лихо не без добра.
Що коїться? Ти була схвильована.
Здається, за мною стежать.
Справді?
Так. Може, це просто параноя.
-Може, це недарма. -Чого б то?
-Бо ти щойно так сказала. -Я так сказала.
Тобі слід звернути на це увагу. Ну, поки не пізно.
Гаразд.
-А як виглядала ця людина? -Яка людина?
-Яка ніби-то стежить за тобою. -А, та людина.
Не знаю. Я не роздивилася.
Може, ти чув, що ми з подругою потрапили в аварію.
-Не чув. Коли це сталося? -Так.
Коли знайшли Стіва.
Один коп вважає, що це пов'язано. Типу той, хто вбив Стіва…
Мені шкода, що таке сталося. Не такої розв'язки ми хотіли.
Знаю.
-Я відчуваю певну провину. -Невже?
Не зовсім. Але ми мали наглядати за ним.
Ґленне. Тут винна лише я.
Чому це?
Бо це я його здала.
Ти правильно вчинила.
Навряд чи з цим погодяться греки.
-Гадаєш, греки вбили Стіва? -Не знаю.
Та коли ти сказав це вголос, прозвучало правдоподібно.
Якщо це люди Костянтина, нащо їм полювати на тебе?
Гадки не маю.
Так, Стів украв у них мільйони доларів, але…
-Справді? -А я не казала?
-Хіба? -Невже?
Вони можуть думати, що гроші в мене.
-А це так? -А схоже?
Боже, можеш собі уявити?
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ ЛАГУНИ-БІЧ
Обдзвонив усі автосервіси в 30 км.
Немає збігів із пошкодженням авто дівчат.
То повторно обійди район.
Це звіт про розтин Вуда? З ФБР?
Так. Я запропонувала свою допомогу. Щоб стати їхнім контактом у Лагуні.
-Круто. -Гаразд.
-Що це в біса таке? -Не знаю. Ніхто не знає.
Це шмат дерева, що знайшли в його голові.
Але поза контекстом це може бути будь-чим.
-Стривай. -Не знаю, що…
Отже, вбивця загнав шмат дерева в череп пана Дерев'янки.
Тут потрібен бет-сигнал. Схоже, Загадник узявся за старе.
-Бо Загадник лишає розумні підказки… -Ага.
Я зрозуміла.
Це якось не схоже на стиль греків.
-Може, вони його змінили. -Чи це хтось іще.
Можливо.
-Вуд був ще тим козлом. -Небувалим козлом.
Нехай спочиває з миром.
Але знаєш, його брат ніби
хороший хлопець.
Бідолаха. Йому важко. Мені його шкода.
Не бери це до серця.
Ти йому не друг. Ти коп. Не забувай про це.
Не забуду.
Гей, ти не проти, якщо я гляну на цей документ?
Я… Ні, я не проти.
Чого б я мала бути проти? Міг би й не питати.
Що тут думати.
Щасти тобі знайти хоч якийсь сенс.
Не може бути.
Здається, я знаю, що саме ви шукаєте.
Так, це вона. Дякую.
Хвилинку.
Привіт, Бене.
Привіт, Джуд.
Заходь.
Це так дивно. Я саме про тебе думала.
Справді? Ого. А я саме думав про тебе.
І думки матеріалізувалися.
Ага.
У мене є до тебе питання…
про це.
Гаразд.
Генрі сказав, ти зробила її для нього?
Так. Це була я.
Я не знаю, що сталося з хвостом.
Я теж.
Гаразд. Ну, я хочу дізнатися.
Допоможеш полагодити?
-Авжеж! -Справді?
Так, звісно. Ого. Так.
Поверну цілою. Він люб'язно її позичив.
Так мило, що ти хочеш її полагодити.
Я хочу, та руки в мене не з того місця,
щоб урятувати цю пташку,
і я потребую допомоги, якщо маєш час.
Я вільна весь день. Тобто місячний день.
Чудово. Ну, я купив купу нових…
щоб ти могла замінити хвіст.
-Як багато пташок. -Скажи?
Слухай.
Як Джен почувається після аварії?
Вона… Їй зараз непросто.
Авжеж. Ні, я навіть не можу уявити.
На неї стільки звалилося.
Скільки може витримати одна людина?
Візьми поламані крила
І знову спробуй помолитись
І згадай, як це бути вільним
Коли лунатиме
Небесний спів
Він відкриє свої обійми
І впустить дочок і синів
Привіт.
Візьми…
-Я погибаю. -Що?
Алан каже, ми поспішаємо. Йому потрібен простір.
Тому винаймає квартиру в Ньюпорті.
-Любий, мені шкода. -І він забрав Адель.
Тепер я просто блукаю у своєму пустому будинку,
як похмурий, але дуже спортивний привид.
Я щоночі натруджував коліна.
-Молячись, щоб він передумав. -Я подумала про геть інше.
Привіт. Можна тебе записати на «Паперових журавлів для Христа»?
-Що тепер? -Джено, ми говоримо.
Я прошу всіх мамоголось
зробити тисячу журавлів для фонду «Крило й молитва».
Якщо я погоджуся, ти звалиш?
-Авжеж. -Тоді гаразд.
-Дякую. -Іди.
-Добре.
Ти в порядку?
Невже ти робитимеш 1000 паперових журавлів?
Ага,
бо мені зараз потрібне все можливе добро.
Ти мене лякаєш.
Ні, просто багато всього навалилося.
У Джуді проблеми зі здоров'ям.
Що? З нею все гаразд?
Сподіваюся.
Пам'ятай, що я поруч.
Так само й Бог.
Гидота.
…бути вільним
Коли лунатиме
Небесний спів
Він відкриє свої обійми
І впустить дочок і синів
Господи, добре.
Нехай вона буде в порядку.
Будь ласка. Нехай вона отримає гарні новини.
Боже, будь ласка. Нехай вона буде в порядку.
Я не можу.
-Я зцілилася. -Що? Боже.
Привіт. Що…
Генрі люб'язно позичив мені цю малечу,
і я полагодив її для нього.
Більшу частину роботи виконала Джуді. Тобто всю роботу.
Але головне те, що ця птаха повернулася.
Чудово.
Боже, дякую. Щиро дякую.
Ти й гадки не маєш, що ця птаха значить для Генрі.
І для мене.
Прошу.
Ти дуже милий.
Жартуєш? Це ти в нас дуже мила.
Чув, ти приходила до нас.
Так.
Я гадки не маю, що ти сказала моїй мамі,
але вона нарешті прийняла душ. Тож дякую.
Якщо ти щодня так робитимеш, ми будемо вдячні.
Гаразд.
-«Священне Суголосся» круто звучить. -Ага.
-Хочеш до них, так? -Так. Тримай мене.
Я так і зроблю. Не пущу тебе. Боже.
ОНКОЛОГІЯ МІСТА ЛАГУНИ
Алло?
Так, це вона.
Привіт.
Ні. Будь ласка, скажіть.
Це точно?
Так, ясно.
Так, я розумію.
Ні, не вибачайтеся.
Шкода, що вам довелося дзвонити.
Так і зроблю. Дякую.
Гарного вечора.
-Привіт. -Привіт.
Гаразд. Не знаю, що за обряд візуалізації ти провела,
але дякую.
Я ж казала, що вірю.
Вибач, що я поводилася як коза.
Не була ти козою.
-У тебе повно клопотів. -Ага.
Але це не має значення. Ти. Ти маєш значення.
Я б не пережила, якби з тобою щось сталося,
якби дізналася, що ти захворіла через мене, я не…
Чорт забирай, я б не пробачила собі, тож…
Мені шкода.
Мені дуже шкода.
Тобі немає про що турбуватися, бо зі мною все добре.
Чекай.
-Ти отримала результати? -Так, щойно дзвонили.
Боже мій. Слава Богу.
Треба було з цього починати.
Дякувати Богу.
-Я молилася за тебе. -Що?
Ага, так і було.
Це погано, що я злюсь, бо це спрацювало?
Ні.
Я рада, що ти в порядку.
-Знаєш, хто цього не переживе? -Хто?
Ця мала зараза.
-Вона сама напросилася. -Так.
СІРНИКИ ЗАПАЛЮЮТЬСЯ ВІД ТЕРТЯ
ПЕРЕС ЇЇ ЗНИЩЕНО
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна