‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- מכון דימות לגונה -‬
‫- עונת השפעת‬ ‫עצרו את ההתפשטות -‬
‫- אין לדבר בטלפון בחדר ההמתנה -‬
‫זה קורה בתוך הראש שלי?‬ ‫את שומעת את זה, לא?‬
‫כן, אני שומעת את זה.‬
‫אלוהים, איזה סדיסט‬ ‫יצר את רשימת ההשמעה הזו?‬
‫נכון? זה לא בדיוק‬ ‫הדבר הכי מרגיע שאפשר לשמוע לפני סי-טי.‬
‫בן חזר אלייך?‬
‫לא השארתי לו הודעה.‬
‫מה? למה?‬ ‫-מה הייתי אמורה לומר לו?‬
‫"אני מצטערת שהבן שלי נתן לך במתיקותו‬ ‫את הציפור שהרגתי איתה את אחיך?"‬
‫זה באמת היה מתוק מצידו. כאילו,‬ ‫אם כבר הציפור אצל מישהו, לפחות היא אצל בן.‬
‫טוב, הייתי מעדיפה‬ ‫שהיא לא תהיה אצל אף אחד, אבל…‬
‫יהיה בסדר. נחזיר אותה. יש לי אמונה.‬
‫זה בטח נחמד.‬ ‫-כן. את יודעת מה אנחנו צריכות לעשות?‬
‫להעלות את זה בעיני רוחנו. כן.‬ ‫-התחלנו.‬
‫כן. קדימה. אני רצינית. בואי.‬ ‫אני רוצה שתרגישי אותה.‬
‫טוב? תרגישי אותה ממש, בכף היד, טוב?‬
‫תרגישי את ההקלה שתרגישי כשהיא תחזור אלייך.‬
‫את יודעת שאם כולם היו יושבים ומקווים‬ ‫שדברים יקרו, שום דבר לא היה קורה אף פעם.‬
‫נורמן בנסון?‬
‫רגע, לא. אנחנו הגענו לפניו.‬
‫זה בסדר. אני לא ממהרת.‬
‫חם פה, לא? כאילו…‬
‫ממש מחניק.‬ ‫-היי.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫טוב? ואם מסיבה מטופשת כלשהי‬
‫יתברר שזה משהו,‬
‫אז תפסת את זה מוקדם, וזה טוב.‬
‫כן.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫לא.‬ ‫-אני…‬
‫טוב. זוכרת שחשבתי שאני בהיריון בשנה שעברה?‬
‫היו לי ממצאים חריגים בבדיקת פאפ.‬
‫לא סיפרת לי את זה.‬
‫אני מספרת עכשיו.‬ ‫ואמרו לי ללכת לבדיקת המשך.‬
‫ו…?‬ ‫-לא הלכתי.‬
‫מה! אלוהים, ג'ודי!‬
‫חייבים ללכת לבדיקת המשך!‬ ‫בגלל זה קוראים לזה בדיקת המשך.‬
‫אני נבדקת עכשיו.‬
‫כן, זה היה לפני יותר משנה, ג'ודי.‬
‫אני יודעת, אבל אני מצטערת.‬ ‫אני חושבת שהייתה לי שנה די עמוסה.‬
‫עמוסה במה?‬
‫לא יודעת, אולי בזה שעזרתי לך‬ ‫לקבור את הגופה של ארוסי לשעבר,‬
‫ואז לתכנן את ערב הזיכרון‬ ‫ולטייח את כל הסיפור.‬
‫אז את אומרת שזו אשמתי?‬
‫מה?‬ ‫-אני…‬
‫אלוהים, לא.‬
‫אני…‬
‫אנחנו ביחד בסיפור הזה.‬
‫פשוט, כל העניין קצת השכיח ממני את ה…‬
‫הבריאות הווגינלית שלי.‬
‫וגינלית? למה?‬ ‫-דבורה סימפסון?‬
‫אמרת "ג'ודי הייל"?‬ ‫-לא.‬
‫אני שואלת כי אנחנו פה כבר יותר מ-45 דקות,‬ ‫ונראה לי שדילגתם על התור של חברה שלי.‬
‫ג'ן, זה בסדר.‬ ‫-לא, זה לא בסדר. חיכית מספיק.‬
‫אז בטח קרתה טעות כלשהי.‬
‫לא קרתה טעות, גברתי.‬ ‫-באמת?‬
‫את קוראת לי "גברת"?‬ ‫את יצרת את רשימת ההשמעה הזו, סוזן?‬
‫כן, האמת.‬
‫נחכה לתורנו. תודה רבה, סוזן.‬ ‫-"תודה רבה, סוזן."‬
‫זאת פרז.‬ ‫-מצטערת, בלי טלפונים, גברתי.‬
‫שיט, היא צריכה לדבר.‬ ‫היא אומרת שזה דחוף.‬
‫טוב, בואי נלך.‬ ‫-לא!‬
‫היא אמרה שזה דחוף!‬ ‫-אלוהים, ג'ודי.‬
‫מה שאנחנו עושות פה דחוף. טוב?‬
‫עכשיו, בבקשה תדאגי לעצמך,‬ ‫ואני אדאג לזה.‬
‫בנג'י, ראית את המשקפיים שלי?‬
‫הם אצלך ביד, אימא.‬
‫אה, הנה הם.‬
‫אבל מה… איפה יש אספירין?‬
‫במגירה העליונה של הארון‬ ‫בחדר האמבטיה המוזהב.‬
‫איך יכולתי לשכוח.‬
‫ממש מפתיע.‬ ‫עכשיו אתה עוד מתכנן לנהוג, לוזר?‬
‫אתה רוצה לדעת למה אני שותה?‬ ‫-למה?‬
‫כי בכל פעם שאני מסתכל במראה‬ ‫אני רואה את האדם השנוא עליי, חתיכת בריון.‬
‫טוב, לך תהרוג מישהו, מה אכפת לי.‬
‫מה אתה מחביא שם?‬ ‫-מה? אה.‬
‫זו הגרוטאה הישנה של אבא שלי.‬ ‫הוא לא אהב להסתכל אותה, אז אני מכסה אותה.‬
‫היא חלודה לגמרי. הכול חלוד.‬
‫ממש "ראסטד רוט". זוכר את הלהקה הזו?‬
‫לא.‬ ‫-זו…‬
‫הייתה להם חטיבת קצב מצוינת.‬
‫איך אפשר לעזור לך, אדוני השוטר?‬
‫שכחת את זה ב"סומיל" אתמול. כן.‬ ‫ראיתי אותך מוריד כמה משקאות בבר.‬
‫כן. אלוהים. תודה.‬
‫היא הייתה שבורה כשמצאתי אותה.‬ ‫-כן, לא. אני יודע. זה היה… כן. פשוט…‬
‫שכחתי איפה שמתי אותה. תודה.‬
‫לפי איך שהתנדנדת כשיצאת מהבר,‬ ‫היה נראה שאולי לא תזכור. לא שאני שופט.‬
‫היי, לא. תשפוט כמה שאתה רוצה.‬ ‫אני במערבולת של בושה כל הבוקר.‬
‫כל חיי, אם לומר בכנות.‬
‫כן, אני מכיר את זה.‬
‫בשנה שעברה‬ ‫כמעט פוטרתי מהעבודה בגלל השתייה.‬
‫אוי.‬ ‫-כן. בדיוק ציינתי חצי שנה לגמילה.‬
‫איזה יופי. מעולה.‬ ‫-תודה.‬
‫זה מגניב. כן. הייתי שם. שלוש פעמים.‬
‫לי ולאלכוהול יש היסטוריה ארוכה-קה. סליחה.‬
‫ניסיתי את הבדיחה. זה לא ממש עבד.‬
‫לא, היא… היא הייתה נחמדה.‬ ‫-כן. הבנתי.‬
‫היי, אם תרצה לנסות שוב…‬
‫לא יודע, אם תרצה לבוא לפגישה או משהו,‬
‫אתה יודע איפה למצוא אותי.‬
‫עכשיו אני יודע.‬
‫תודה. השוטר פרייגר.‬
‫ניק.‬
‫בן.‬ ‫-כן.‬
‫היי…‬
‫אני ממש מצטער על מה שקרה לאח שלך.‬
‫אה. תודה.‬
‫כן. הלוואי שיכולתי לעזור בחקירה,‬
‫אבל נתנו לי לטפל בתאונת פגע-וברח‬ ‫שג'ודי הייל הייתה מעורבת בה.‬
‫באמת?‬
‫יופי.‬
‫זה טוב.‬
‫כלומר, זה לא טוב. זה נוראי.‬ ‫זה נוראי שמישהו…‬
‫איום ונורא.‬ ‫-יש לך חשודים, או ש…‬
‫עדיין לא.‬
‫אין רכב, אין פשע.‬
‫כן.‬
‫אבל אנחנו נתפוס אותו. או אותה.‬ ‫-כן.‬
‫כן. בכל מקרה…‬ ‫-היי.‬
‫שמור על עצמך.‬ ‫-גם אתה.‬
‫זוכרת שאמרתי שאני שונאת הפתעות?‬ ‫טוב, אז הפתעה!‬
‫הבולשת מצאה את זה‬ ‫נעוץ בגולגולת של סטיב ווד, מה שזה לא יהיה.‬
‫זה זנב של ציפור.‬
‫די. אני לא רוצה לשמוע.‬ ‫עדיף שאדע כמה שפחות.‬
‫מה זאת אומרת "זנב של ציפור"?‬ ‫-זה מציפור מעץ שג'ודי…‬
‫עצרי! לא. אני לא רוצה לשמוע.‬
‫זה… אני מניחה שנפטרת מהשאר?‬
‫לא, היא כרגע לא ברשותי. זה נכון.‬
‫התשובה שלך לא מוצאת חן בעיניי.‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, זה סיפור מצחיק, אבל אין בדיחות.‬
‫אז תשיגי אותה ותיפטרי ממנה מייד.‬ ‫-טוב, אעשה את זה.‬
‫חסר לך שלא.‬ ‫-עשיתי… אני עושה את זה!‬
‫כי סוכן הבולשת שמינו לחקירה הזו,‬ ‫מוראניס, הוא טוב.‬
‫הוא זכה בשנה שעברה‬ ‫במדליית השירות הראוי לשבח.‬
‫השירות ה… אני אמורה לדעת מה…‬ ‫-הוא השחקן המוערך של הבולשת.‬
‫תהיי בטוחה שהוא יפענח את זה.‬ ‫-טוב, אולי לא כדאי שתנפנפי בזה ככה.‬
‫אבל מחוץ לקונטקסט,‬ ‫באמת, מי ינחש מה זה?‬
‫המכונית הזו הייתה פה קודם? הסדאן?‬
‫למה, חושבת שעוקבים אחרינו?‬
‫את חושבת שעוקבים אחרינו?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫זה הרבה מאוד טבליות נגד צרבת.‬ ‫-יש לי מלא כיבים בקיבה בגללך.‬
‫לוקח זמן לכיבים להיווצר.‬
‫מצטערת שאת עוברת את זה.‬ ‫-לא, אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת שנתתי לעצמי להיגרר לבלגן שלך.‬
‫תמיד חשבתי שג'ודי הייל עושה צרות.‬ ‫את עושה צרות.‬
‫לא, אני אטפל בזה. בסדר? אני מבטיחה.‬
‫פשוט תדמייני בעיני רוחך ש…‬
‫אני אומרת לך שזה נעלם.‬
‫מה?‬ ‫-לא יודעת, זה מטופש, טוב?‬
‫פשוט… אפשר אחד?‬
‫את יודעת, את לא עובדת על אף אחד‬ ‫עם הכובע הזה. השיער שלך.…‬
‫לא ייאמן. לא ייאמן.‬
‫אני רק אומרת.‬
‫אם היית קושרת אותו עם גומייה…‬
‫שיט.‬
‫ג'ודי הייל?‬
‫טוב, תחזיקי מעמד. כמעט סיימנו.‬
‫טוב. סיימנו.‬
‫זה הכול?‬
‫כן.‬ ‫-טוב, אני יכולה לשבת?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. זהו זה.‬
‫אני אוהבת את השרשרת שלך. היא נגד עין הרע?‬
‫כן. היא אמורה להגן עליי מדברים שליליים.‬
‫כן. לא תזיק לי קצת הגנה.‬
‫כן. זה לא מזיק, נכון?‬
‫העין הזו ראתה משהו טוב בסריקה?‬
‫מצטערת. אני לא יכולה לתת לך את התוצאות.‬ ‫-לא מזיק לנסות.‬
‫הרופא יתקשר לתת לך את התוצאות עד סוף היום.‬
‫סוף יום העבודה או סוף היממה?‬
‫אני יודעת שקשה להמתין.‬
‫מוכרים את השרשראות האלה‬ ‫בחנות התכשיטים למטה,‬
‫אם את רוצה אחת.‬ ‫-תודה על המידע.‬
‫היי.‬ ‫-היי. איך הלך? קיבלת את התוצאות?‬
‫אני צריכה לחכות עד סוף היום.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני יודעת. איך הלך עם פרז?‬
‫טוב, יש לה כיבי כיבה,‬ ‫והיא חושבת שמישהו עוקב אחריה.‬
‫למה שמישהו יעקוב אחריה?‬ ‫-אף אחד לא עוקב אחריה.‬
‫אבל הידיעה החשובה יותר‬ ‫היא שייתכן שמצאו‬
‫חתיכה קטנה של ציפור בראש של סטיב.‬
‫אלוהים.‬
‫ומסתבר שלבולשת יש גאון בשם מורון‬ ‫שיפתור את זה.‬
‫מוראניס?‬ ‫-כן, אבל למה את יודעת את זה?‬
‫זוכרת שסיפרתי לך ששיתפתי פעולה עם הבולשת?‬ ‫בקשר ליוונים, להלבנת הכספים ולסטיב?‬
‫לא.‬
‫כן, בטח שאני זוכרת.‬
‫טוב. אז עליו דיברתי.‬ ‫גלן הוא בחור ממש נחמד.‬
‫אה, גלן בחור נחמד.‬
‫כן. זה דבר טוב. תאמיני לי.‬
‫היכולת שלך להישאר חיובית‬ ‫בזמנים הכי מחורבנים באמת מדהימה.‬
‫כל יום קורים ניסים.‬
‫טוב, לא יזיקו לנו כמה ניסים כרגע.‬
‫היי, איילין.‬
‫שלום, ג'ן.‬
‫במה זכיתי לעונג?‬
‫טוב, שמעתי על סטיב.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אני באמת מצטערת.‬
‫תודה לך, יקירה.‬
‫הבאתי לך גלידה. רום צימוקים.‬ ‫בן אמר שזה הטעם האהוב עלייך. זה נכון?‬
‫הוא פה?‬
‫אני מצטערת. הוא יצא.‬
‫טוב. את יודעת מתי הוא יחזור,‬
‫או אם הוא נמצא איפשהו בסביבה?‬
‫אני לא יודעת. תרצי להיכנס?‬
‫את יודעת מה אומרים.‬ ‫זה לא מנומס לאכול גלידה לבד.‬
‫ככה אומרים?‬
‫תפסת אותי בשקר, אבל בהחלט אשמח לחברה.‬
‫טוב.‬
‫- מלון דרכים וינדברייקר -‬
‫תרגישי בבית.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אביא קעריות לגלידה.‬ ‫-תודה.‬
‫הוא קפץ לכביש. הוא רצה להידרס.‬
‫זה כאילו שהוא כאן, איתנו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫באיזו חליפה את חושבת שסטיבן ירצה להיקבר?‬
‫לא נראה לי שאני האדם הנכון לשאול.‬
‫ממש חשוב לבחור את החליפה הנכונה.‬
‫זה הדבר האחרון שהוא ילבש.‬
‫אני בטוחה שכל מה שתבחרי יהיה מושלם.‬
‫הייתי כל כך עסוקה בבגדים שלו,‬
‫שבקושי התלבשתי בעצמי.‬
‫לא. לא, זו שמלת בית ממש נחמדה.‬
‫עכשיו אני תפסתי אותך בשקר.‬
‫תשמעי… אחרי שבעלי מת,‬ ‫לא התלבשתי כמה שבועות,‬
‫ולא הייתי מסוגלת להתקלח,‬ ‫והמצב פשוט נהיה… מעופש.‬
‫אבל באיזשהו שלב‬ ‫אספתי את עצמי בשביל הילדים שלי,‬
‫ועדיין יש לך את בן, את יודעת.‬ ‫-כמובן. אני פשוט…‬
‫אני פשוט לא מצליחה להתנער מההרגשה‬ ‫שזו אשמתי שסטיבן מת.‬
‫כאילו… יכולתי לעשות משהו.‬ ‫יכולתי להציל אותו.‬
‫אני אימא שלו. את מבינה?‬
‫כן, אני מבינה. אבל לא יכולת להציל אותו.‬
‫תאמיני לי.‬
‫בבקשה, אל תאשימי את עצמך. זה לא מגיע לך.‬
‫תודה, יקירה. את מקסימה.‬
‫כדאי שנאכל לפני שהגלידה תהפוך למרק.‬
‫האמת היא שאני לא יכולה.‬ ‫אני צריכה לאסוף את הבן שלי מהכנסייה.‬
‫לא ידעתי שאת אישה מאמינה.‬
‫לא. ממש לא.‬
‫גם לי זה לא פשוט, אבל…‬
‫נראה שההישענות על כוח עליון היא הדבר היחיד‬ ‫שבאמת עוזר בתקופות של ייאוש.‬
‫טוב, אני ממש שמחה שיש לך את זה.‬ ‫-אני שמחה שלשתינו יש את זה.‬
‫רגע.‬
‫ג'ודי. עברה דקה.‬
‫היי, גלן.‬
‫טוב לראות אותך שוב. בבקשה.‬
‫אתה נראה נחמד.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה רבה שהסכמת שאבוא.‬
‫בשמחה. בואי, שבי.‬ ‫-תודה.‬
‫פיסטוקים?‬ ‫-לא, הרגע אכלתי.‬
‫מה שלומך? מה שלום אשתך?‬
‫שלומה טוב, כך שמעתי.‬
‫מרסי ואני נפרדנו.‬
‫אוי, אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אימצתי כלב, אז… מעז יצא מתוק.‬
‫מה קורה? נשמעת מודאגת בטלפון.‬
‫אני חושבת שמישהו עוקב אחריי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. אבל אולי אני סתם פרנואידית.‬
‫אולי את צריכה להיות פרנואידית.‬ ‫-למה?‬
‫כי זה מה שאמרת הרגע.‬ ‫-באמת אמרתי את זה.‬
‫אני פשוט חושבת שכדאי שתבדוק את זה.‬ ‫לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אז איך הוא נראה?‬ ‫-מי?‬
‫מי שאת פרנואידית לגביו.‬ ‫-אה, הוא.‬
‫לא יודעת. לא הצלחתי לראות.‬
‫אני לא יודעת אם שמעת, אבל אני וחברה, ג'ן,‬ ‫נפגענו בתאונת פגע-וברח.‬
‫לא שמעתי.‬
‫כן.‬ ‫-מתי זה קרה?‬
‫מיד אחרי שמצאו את סטיב.‬
‫ואחד השוטרים חושב שאולי יש קשר.‬ ‫כאילו, שמי שרצח את סטיב…‬
‫אני מצטער על מה שקרה לו.‬ ‫אף אחד מאיתנו לא רצה שזה יגיע לכך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני מאשים את עצמי, במובן מסוים.‬ ‫-באמת?‬
‫לא ממש. אבל היינו צריכים להשגיח עליו יותר.‬
‫גלן. אם מישהו אשם, זו אני.‬
‫למה את אומרת את זה?‬
‫כי אני זו שהסגירה אותו.‬
‫טוב, עשית את הדבר הנכון.‬ ‫-אני לא חושבת שהיוונים יסכימו איתך.‬
‫את חושבת שהיוונים הרגו את סטיב?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫אבל עכשיו כשאתה אומר את זה בקול רם,‬ ‫זה נשמע נכון.‬
‫בהנחה שאלה היו החבר'ה של קונסטנטין,‬ ‫למה שהם יחפשו אותך?‬
‫אין לי מושג.‬
‫כאילו, נכון שסטיב‬ ‫גנב מהם מיליוני דולרים, אבל…‬
‫באמת?‬ ‫-כן. לא סיפרתי לך?‬
‫סיפרת לי?‬ ‫-לא?‬
‫בכל מקרה, אולי הם חושבים שהכסף אצלי.‬
‫הוא אצלך?‬ ‫-אצלי?‬
‫אלוהים. אתה מתאר לעצמך?‬
‫- משטרת לגונה ביץ' -‬
‫התקשרתי לכל המוסכים ברדיוס של 30 ק"מ.‬
‫אין משהו שתואם את הנזק‬ ‫לרכב של הייל והרדינג.‬
‫תסרוק את השכונה שוב.‬
‫זה דוח הנתיחה של ווד? מהבולשת?‬ ‫-כן.‬
‫הצעתי לשתף פעולה.‬ ‫להיות אשת הקשר של לגונה.‬
‫מגניב.‬ ‫-כן.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬ ‫-לא יודעת. אף אחד לא יודע.‬
‫זו חתיכת עץ, והיא נמצאה בתוך הראש שלו.‬
‫אבל מחוץ לקונטקסט‬ ‫זה יכול להיראות כמו כל דבר.‬
‫רגע.‬ ‫-אני לא יודעת מה…‬
‫אז הרוצח נעץ לווד פסלון עץ בגולגולת.‬
‫אולי נדליק את סמל העטלף.‬ ‫נראה שאיש החידות הכה שנית.‬
‫כי איש החידות משאיר רמזים מחוכמים…‬ ‫-כן.‬
‫הבנתי.‬
‫את יודעת,‬ ‫זה לא נראה כמו הסגנון של היוונים.‬
‫אולי הם שינו סגנון.‬ ‫-ואולי זה מישהו אחר.‬
‫אולי.‬
‫כאילו, בגלל שווד היה די מניאק.‬ ‫-מניאק רציני.‬
‫את יודעת, זכרונו לברכה.‬
‫אבל את יודעת, אח שלו ממש נראה…‬ ‫כמו אדם טוב.‬
‫מסכן. הוא עובר תקופה קשה. כואב לי עליו.‬
‫טוב, אל תהפוך את זה למשהו אישי.‬ ‫אתה לא חבר שלו. אתה שוטר. אל תשכח את זה.‬
‫לא אשכח.‬
‫היי, אכפת לך… אם אציץ בזה?‬
‫לא, לא אכפת לי.‬
‫למה שיהיה אכפת לי? למי יהיה אכפת?‬ ‫זו אפילו לא שאלה.‬
‫אכפתיות.‬
‫כלומר, שיהיה לך בהצלחה להבין מזה משהו.‬
‫אין מצב.‬
‫אני חושבת שאני יודעת בדיוק מה אתה מחפש.‬
‫כן, זה זה. תודה.‬
‫רגע!‬
‫היי, בן.‬
‫היי, ג'וד.‬
‫בוא, תיכנס.‬
‫זה ממש מוזר. בדיוק חשבתי עליך.‬
‫אה, כן? טוב, אני בדיוק חשבתי עלייך.‬
‫אולי זימַּנו זה את זה.‬
‫כן.‬
‫רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫בקשר לזה.‬
‫טוב.‬
‫הנרי אמר שאת הכנת לו את זה?‬
‫כן. אני הכנתי.‬
‫טוב, אני לא יודע מה קרה לזנב.‬
‫גם אני לא.‬
‫טוב, אז רציתי לשאול…‬
‫תעזרי לי לתקן אותה?‬
‫כן!‬ ‫-באמת?‬
‫כן, כמובן שאעזור לך. ואו. כן.‬
‫רציתי להחזיר אותה שלמה.‬ ‫ממש חמוד שהוא השאיל לי אותה.‬
‫זה ממש חמוד שאתה רוצה לתקן אותה.‬
‫אני רוצה, אבל יש לי שתי ידיים שמאליות‬ ‫ואפס כישורים לעבודות יצירה,‬
‫אז אשמח לעזרה, אם יש לך זמן לזה.‬
‫לא, אני פנויה כל היום.‬ ‫כלומר, עד סוף היממה.‬
‫מעולה. טוב, קניתי מלא חדשות…‬
‫כדי שתוכלי להחליף את הזנב.‬
‫אלה הרבה ציפורים.‬ ‫-נכון?‬
‫תגידי…‬
‫מה שלום ג'ן מאז התאונה?‬
‫היא… אתה יודע, זו תקופה לחוצה.‬
‫ברור. כאילו, אני מתאר לעצמי.‬
‫כל הדברים שהיא נאלצה להתמודד איתם.‬ ‫כאילו, כמה בנאדם אחד יכול לשאת, את מבינה?‬
‫"קחו את הכנפיים השבורות הללו‬
‫"ולמדו להתפלל שוב‬
‫"למדו לחיות כה חופשיים‬
‫"כשנשמע‬
‫"את קולות השירה‬
‫"ספר האהבה שלו ייפתח‬
‫"ויזמין אותנו פנימה"‬
‫היי.‬
‫אני הולך למות.‬ ‫-מה?‬
‫אלן חושב שהיינו פזיזים מדי.‬ ‫הוא רוצה ספייס,‬
‫אז הוא שוכר דירה בניופורט.‬
‫אני מצטערת, חומד.‬ ‫-והוא לקח את אדל!‬
‫עכשיו אני מתהלך כל היום בבית הריק הזה,‬
‫כמו רוח רפאים עגמומית אך שמורה היטב.‬
‫אני יורד על הברכיים כל ערב.‬ ‫-מה?‬
‫מתפלל שהוא ישנה את דעתו.‬ ‫-אה, דמיינתי משהו אחר לגמרי.‬
‫היי, ג'ן. רציתי לדעת אם אפשר לגייס אותך‬ ‫ל"עגורי נייר למען ישו".‬
‫למה?‬ ‫-ג'נה, אנחנו מדברים.‬
‫אני מבקשת מכל האימהות‬ ‫להכין אלף עגורי אוריגמי‬
‫לאירוע ההתרמה "כנף ותפילה".‬ ‫-אם אגיד כן, תלכי מפה?‬
‫בטח.‬ ‫-אז כן.‬
‫תודה.‬ ‫-כדאי שתלכי. קדימה. לכי.‬
‫טוב.‬ ‫-לכי, לכי.‬
‫את בסדר?‬
‫את מבינה שהתנדבת הרגע‬ ‫להכין 1,000 עגורים מנייר?‬
‫כן, טוב,‬
‫לא יזיק לי‬ ‫לעשות כמה שיותר מעשים טובים כרגע.‬
‫את מפחידה אותי.‬
‫לא, פשוט… יש לי עניינים.‬
‫לג'ודי יש עניינים רפואיים.‬
‫מה? היא בסדר?‬
‫אני מקווה.‬
‫טוב, אני כאן אם את צריכה משהו.‬
‫וגם אלוהים.‬
‫איכס.‬
‫"…כה חופשיים‬
‫"כשנשמע‬
‫"את קולות השירה‬
‫"ספר האהבה שלו ייפתח‬
‫"ויזמין אותנו פנימה, כן"‬
‫אלוהים אדירים. טוב.‬
‫בבקשה תעשה שהיא תהיה בסדר.‬
‫בבקשה. בבקשה שהיא תקבל חדשות טובות.‬
‫אלוהים, בבקשה. בבקשה, תעשה שהיא תהיה בסדר.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫החלמתי.‬ ‫-מה? אלוהים.‬
‫היי. מה…‬
‫הנרי השאיל לי את הפסלון הזה, בנדיבותו,‬
‫והחלטתי לתקן לו אותו.‬
‫כלומר, ג'ודי עשתה את רוב העבודה.‬ ‫טוב, את כולה.‬
‫אבל הנקודה היא שהציפור חזרה.‬
‫מעולה.‬
‫אלוהים, תודה. תודה רבה.‬
‫אין לך מושג כמה שהציפור הזו חשובה ל… הנרי.‬
‫ולי.‬
‫אין בעד מה.‬
‫זה ממש מקסים מצדך.‬
‫את צוחקת? את המקסימה.‬
‫שמעתי שבאת לבקר היום.‬
‫כן.‬
‫טוב, אין לי מושג מה אמרת לאימא שלי,‬
‫אבל היא התקלחה. אז תודה לך.‬
‫ואם תוכלי לבוא כל יום‬ ‫ולומר את אותו הדבר, אעריך את זה מאוד.‬
‫טוב.‬
‫"ההרמוניות הקדושות" נשמעים טוב.‬ ‫-כן.‬
‫אתה רוצה לעלות לשם, נכון?‬ ‫-כן. תעצרי אותי.‬
‫אעשה את זה, האמת.‬ ‫אעצור אותך.‬
‫- מכון אונקולוגי לגונה -‬
‫הלו?‬
‫כן, מדברת.‬
‫היי.‬
‫לא, בבקשה, תאמר לי עכשיו.‬
‫בוודאות?‬
‫כן,‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫לא, אל תצטער.‬ ‫אני מצטערת שהיית צריך לעשות את השיחה הזו.‬
‫כן, אעשה זאת. תודה.‬
‫שיהיה לך לילה טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫טוב, אני לא יודעת‬ ‫אילו כשפי ויזואליזציה עשית,‬
‫אבל תודה.‬
‫אמרתי לך שיש לי אמונה.‬
‫אני מצטערת שהייתי מגעילה קודם.‬
‫לא היית מגעילה.‬
‫היה לך הרבה על הראש.‬ ‫-כן. אבל שום דבר מזה לא חשוב. ‬
‫את, את חשובה.‬
‫לא הייתי יכולה לחיות עם עצמי‬ ‫אם משהו היה קורה לך,‬
‫ולחשוב שבגללי חלית, בחיים לא הייתי…‬
‫לא הייתי סולחת לעצמי, אז…‬
‫אני פשוט מצטערת.‬
‫כל כך מצטערת.‬
‫טוב, אין לך שום סיבה לדאגה,‬ ‫כי אני בסדר.‬
‫רגע.‬
‫קיבלת את תוצאות הבדיקה?‬ ‫-כן. התקשרו הרגע.‬
‫אלוהים. תודה לאל.‬
‫יופי שנזכרת לספר.‬
‫תודה לאל.‬
‫התפללתי למענך.‬ ‫-מה?‬
‫כן, עשיתי את זה.‬
‫אם אני קצת כועסת שזה עבד, זו בעיה?‬
‫לא.‬
‫אני כל כך שמחה שאת בסדר.‬
‫את יודעת מי לא ישרוד את זה?‬ ‫-מי?‬
‫החרא הקטן הזה.‬
‫זה באמת מגיע לו.‬ ‫-כן.‬
‫- גפרורים -‬
‫- פרז‬ ‫בוצע -‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬