A NETFLIX SOROZATA
Jude, el kell mondanom valamit,
amit nem nekem kéne a tudomásodra hoznom,
mert annyira nehéz!
De nagyon szeretlek,
és bármi történjék, számíthatunk egymásra, oké?
Árnyékokat találtak a CT-felvételeiden.
Valószínűleg semmiség az egész,
de tuti rákos vagy, és meg fogsz halni, bazmeg!
Micsoda?
- Semmi! - Hozzám beszélsz?
- Nem hallottam. - Nem!
- Segítsek? - Ne! Jézusom, Judy, ne!
Judy, hogyhogy máris belevetted magad a muffingyártásba?
- Charlie szülinapján ez a minimum. - Ami az én legjobb formámon is túltesz.
Csokis-vaníliás muffin lesz karamellakrémmel.
Hát persze!
Jude! Leülnél egy pillanatra?
Beszélnünk kell.
Persze. Tudom, hogy beszélnünk kell róla.
- Miről? - Megtalálták Steve-et.
- Ja, igen. - Hát nem borzasztó?
De, az. Hogy volt-e tőle hasmenésem? Naná!
- Tényleg? - Igen, az idegességtől,
de az a helyzet, hogy gondolkoztam rajta.
- Történhetett volna ennél rosszabb is. - Ez igaz.
Már a kórházban éreztem a vihar előtti csendet,
bár sosem értettem igazán a mondást, lehet, hogy vallási eredetű.
Na mindegy. Megijedtem, hogy te vagy a vihar.
Én? Miért lennék én a vihar?
A sérüléseid miatt.
- Csak veled történhetett volna tragédia. - Értem.
De amikor Ben szólt Steve-ről, rájöttem, hogy ez lesz az.
Akkor Steve a vihar?
Igen.
Tudom, hogy aggódsz, és joggal teszed.
Teljesen természetes, de talán ez egy jó dolog.
Hogy lehetne jó?
Mert a vihar már átvonult felettünk.
- Ez a sok stressz nem volt egészséges. - Igazad van, tényleg nem.
Így Ben és a családja megnyugvást találhat.
Ez igaz.
Tehát én úgy fogom fel,
hogy ez inkább megkönnyebbülést jelent.
Jude…
Mondd!
Szeretnék…
inni egy bort. Te kérsz?
- Aha. - És kéne fájdalomcsillapító.
- Jó! Füvet is hozzak? - Igen.
Jöhet az összes nyugtató!
Miért nem… Gyerünk már!
- Jen! - Mi az?
Mi a baj?
Szia! Hát itt van a szülinapos!
Te ölted meg Steve Woodot?
Micsoda?
Elolvastam a nekünk írt leveleket.
Drágám!
Jól van. Meg tudom magyarázni.
Mégis mit?
Hogy felgyújtottad a kocsiját, nehogy megtalálják a zsaruk?
Micsoda?
- Nem. - Ne hazudj már, bazmeg!
- Búcsúlevelet írtál nekünk, baszki! - Drágám!
És komolyan itt hagytál volna ezzel a patkánnyal?
Azok után, ami apával történt?
Elmondtad neki?
Elmondtam?
Úristen! Charlie!
Úgy sajnálom!
Egyszer el akartam mondani,
- csak nem szerettem volna… - Mit?
Tönkretenni a családunkat?
Remélem, legalább jót keféltél az apámmal!
Mi van?
Nem tudom, hogy falazol-e neki, vagy bosszút akarsz állni rajta,
de azt tudom, hogy Steve meghalt, és te kurva gyanús vagy.
Istenem, Charlie!
Nem tudom…
Nem tudom elhinni, hogy azt gondolod, képes vagyok ilyesmire!
Tényleg egy szörnyetegnek tartasz?
Ja.
Nem, szívem.
Tudni akarod, miért gyújtottam fel a kocsit?
Azt igazat akarom!
Azt érdemled.
Hallottál már a görög maffiáról?
- Az inkább egy szindikátus. - Igen, az.
- Mi? - Steve-nek köze volt hozzá.
- Közvetetten. - Közvetetten.
A görögökhöz, akiknek pénzt mosott.
- És lopott is tőlük. - Micsoda?
- Milliókat. Folytasd! - Ez most komoly?
Steve megkért rá, hogy tüntessem el az autóját,
de nem tudtam, mit tegyek, ezért beálltam vele a garázsba,
viszont te megtaláltad, és halálra rémültem,
hogy így a nyomunkra akadhatnak gonosz emberek,
tehát kénytelen voltam felgyújtani.
Kétségbe volt esve.
- De utána elmentem a rendőrségre. - Igen, ez igaz.
És teljesen megértették, hogy ártatlan vagyok.
Rendben.
De miért bocsátottal meg Judynak?
Ez egy másik történet.
Igazad van abban, hogy dugtak.
Viszonya volt apával,
és igen, megbocsátottam neki.
- Úgy tűnt, nagyon megbánta. - Igen. Még mindig bánom.
Nagyon sajnálom!
Látod, mindenre van magyarázat, szívem.
Most ideadnád nekem a pisztolyt?
Kérlek, add ide! Ne szegezd már rám!
Lefelé tartsd, mint az ollót!
Jó, kösz.
Hová tűnt a madár?
Visszaadtam Henrynek. Az övé, nem?
De, az övé.
Miért csinálod ezt?
Ez a játék része. Eleinte túsznak érzed magad,
aztán már el sem akarsz szökni.
Ne! Csak most kaptam vissza.
El kell koboznom a személyes tárgyakat.
Mi lett a farkával?
- Gondolom letört. - Megtarthatom?
Olyan ócska dolgokat gyűjtök, mint apám ígéretei.
Shandy!
Megint Stockholm-szindrómásat játszol?
Nem mindenki sztárolja Patty Hearstöt.
Semmi gond.
- Bejön. - Mert bevált.
Rendben.
Az orrát hagyd szabadon!
Ha elájul, szólnom kell Jennek, és isten ments, hogy kiakadjon!
Hihetetlen, hogy szóltál a levelekről!
Az is, hogy azt mondtad, Teddel dugtam!
- Most nem azért utál, amiért kéne! - Nem akarom, hogy tudja az igazat!
Attól nem fog kevésbé utálni,
ha úgy tudja, dugtál az apjával. Bocs.
Semmi baj, de utálok hazudni neki.
Igen, de tudod, hogy néha az igazság jobban fáj.
Láttam, hogy a halálomat kívánja!
Senki sem kívánja a halálodat, oké? Ne mondj ilyet!
Majd kiheveri.
Add oda neki az autót, és el fogja felejteni!
Az nem megvesztegetés?
Ez a jó a gyerekekben. Le lehet őket kenyerezni.
- Szerinted elhitte? - Igen.
De az elgondolkodtató, ha így össze tudta rakni,
- akkor milyen nehéz lenne…? - Tudom.
Nicsak, ki van itt! A rendőrség!
- Szuper! - A rendőrség.
Miben segíthetünk?
- Kikérdeznénk. - Miért?
A gázolással kapcsolatban.
- Istenem! - Ja, igen!
- Jól beütöttem a fejemet. - Igen. Köszönjük!
- Fáradjanak be! - Jöjjenek csak!
Érezzék otthon magukat!
Judy, mielőtt kikérdeznénk,
szeretnék részvétet nyilvánítani. Gondolom, értesültél róla.
Köszönöm! Lesújtott a hír.
- Mindketten nagyon megdöbbentünk. - Igen.
De tényleg.
Hihetetlen, hogy egy ennyire távoli helyen találtak rá.
Tudják, mi történt?
Nem. Ez nem a mi hatáskörünk.
Ez mit jelent?
A holttestet az angelesi erdőben, szövetségi területen találták meg.
- Vagyis szövetségi bűncselekmény. - Tehát az FBI átvette az ügyet.
Érthető.
- Hiszen ez az FBI területe. - Igen, az FBI…
Pontosan ez a feladatuk.
- Kicsit kapar a torkom. - Jaj, ne!
Én iszom egy kis teát. Kér még valaki?
Én igen. Szeretem a teát.
Több fajta teám is van, megnézi?
- Ha ragaszkodik hozzá. - Ragaszkodom!
Erre jöjjön! Uram!
Ez komoly?
Ki gondolta, hogy csípi a teát?
Istenem!
- Van ott egy repedés. - Tessék?
Még időben javíttassa meg!
Micsoda? Ja, hogy az!
Hát, ez nem szerepel előkelő helyen a tennivalóim listáján jelenleg.
Mégis mikor akart szólni, hogy a kurva FBI átvette az ügyet?
Nem magának dolgozom! Nem kell szólnom semmiről.
De azt elárulná, hogy mit jelent az átvétel?
Most mi lesz?
Egek, nem tudom!
Rémlik bármi a sofőrrel kapcsolatban? Nő vagy férfi volt?
Nem csak ez a két nem létezik, úgyhogy nem tudom…
Fogalmam sincs, Jenre figyeltem.
Rendben.
Láttad a rendszámot? A színét? A méretét?
Azt hiszem, talán egy SUV volt.
- Ez szuper információ. - Oké.
Figyelj! Nem akarlak megijeszteni,
de a Steve-vel történtek fényében muszáj feltennem a kérdést.
Észrevettél bármi furcsát mostanában?
- Hogy érted? - Követnek esetleg?
- Gyanús autó a ház előtt? - Szerintem nincs. Miért?
- Ezt csak neked mondom. - Oké.
Az a megérzésem, hogy valahogy összefügg a két eset.
Steve halála és a cserbenhagyásos gázolás.
Összefügg?
Hogyan?
Tehát életfogytiglant kapnék akkor is, ha önvédelemből tettem?
Egy erdőben találtak rá szétvert fejjel. Ez nem tűnik önvédelemnek.
De valahogy biztosan tudna nekem segíteni!
Segíteni? Elveszíthetem az állásomat, és börtönbe kerülhetek!
- Fasza, akkor cellatársak lennénk. - Bocs, nem tudok segíteni.
Na ne!
Én helyesen cselekedtem, erre hazaküldött,
tehát igenis segítenie kell!
A helyes az lett volna, ha nem ás el egy holttestet az erdőben!
Judyt védtem! Steve megölte volna őt, vagyis helyesen cselekedtem,
csak nem úgy tűnt.
Én úgy látom, hogy maga volt az,
aki utoljára helytelenül cselekedett,
szóval most jóvá kell tennie nekem!
Fenyeget?
Hatásos?
Jól van, oké. Meglátom, mit tehetek, de ne legyen több fába vésett szív!
Vagy még mindig Judynak falaz?
Judy ártatlan. Esküszöm, higgye el!
Ő nem tud semmiről.
Az igazság úgyis mindig kiderül. A maga helyében felkészülnék rá!
Bocs, de nincs kommunikáció! Már én vagyok a családod.
Oké.
Szia, Bobó! Itt anya.
A RÁKDIAGNÓZIS MEGÉRTÉSE
Csak érdekelne, hogy mikor jössz haza,
mert szeretnék kérdezni valamit. Szia!
Nick szerint a gázoló ölhette meg Steve-et.
- Igen? - Igen. Szerinte a görögök lehettek,
és szólt, hogy tartsuk nyitva a szemünket, mert én lehetek a következő.
Ez elég ijesztő azért.
- Judy! - Mi az?
- Mi vagyunk a görögök! - Tuti?
- Figyi! - Szia!
Szia!
- Mindjárt kész a szülinapi muffin. - Leszarom a muffinodat.
Char!
Bocs, hogy ekkora pöcs. Adnál egy kis vizet?
Íme!
Szia!
- Végre megcsináltattad a nyakad? - Micsoda? Nem!
Karamboloztam, Lorna.
- Jó fedősztori. - Ez új autó?
Hát nem mesés?
Úristen!
Konkrétan ez álmaim autója.
Ja.
Nos, a tiéd! Boldog szülinapot!
- Most viccelsz? - Most viccelsz?
Vicceltem én veled bármikor?
Köszönöm, nagyi! Ez ma különösen jól esik.
Lorna!
- Nem adhatsz neki kocsit! - Neked nem telik rá.
Jobb, mint egy Kia, mi?
- Az. - Basszus!
Úgy sajnálom, hogy Teddy nem láthatja az elsőszülöttjét az első autójában!
- Ja. - Milyen kár!
Az ember sosem tudja magát túltenni egy gyermek, férj vagy apa halálán.
De te úgysem érted.
- Sajnálom, de nekem… - Judy!
Mi a baja?
- Jól vagy? - Nem, odaégett ez a kurva muffin!
- Annyira fáradt vagyok! - Igen?
Le akarsz dőlni? Drágám!
Mi lenne, ha elmondanám Charlie-nak az igazat?
Már amúgy is utál.
- Nem érdemelne lezárást? - Értem, hogy el akarod mondani.
Hidd el, hogy megértem! De szerintem…
most nincs olyan állapotban, hogy megtudja.
Értem, de felemészt belülről!
Bárcsak rögtön bevallottam volna!
Akkor kapásból lekoptattál volna,
és mindez nem történt volna meg. Én vagyok a rohadt vihar, Jen!
Minden, amihez hozzáérek egy szarkupaccá válik!
- Ez nem igaz! - De igaz!
Én adtam oda Henrynek az eltűnt madarat,
és mostmár egy rohadt muffint sem tudok sütni!
Először is,
- én megettem volna. - Basszus!
A madár meg nem tűnt el, oké?
Henrynél van.
Most jöttem rá, hogy hol lehet.
Az éjjeliszekrényén. Ide is hozom.
Rendben.
Minden rendben lesz, oké?
Jól van.
Nem, mégsem!
Mi az? Úristen!
- Mi történt? - Semmi baj.
- Várj! Bocsi! - Ne érj hozzám!
Ne! Ne érj hozzám!
Jól van, bocs.
- Ne, hagyd abba! - Nem érek hozzád!
- Basszus! - Ne nyisd ki!
Bocs, megszokásból tettem!
- Szia, Ben! - Szia, Judes!
Hoztam egy kosarat Jennek a felépüléshez. Van benne Epsom só, glükózamin,
CBD olaj, na meg persze étcsoki.
- Ne beszélj, hanem gyere! - És gyertya.
- Szia! - Szia, Ben! Nagyon kedves tőled.
Jesszusom! Mi történt?
Fel akart menni, de a bordái megsérültek, a háta is fáj, tehát elég szar a helyzet.
- Úristen! - Foglak.
Köszönöm!
Bassza meg!
Basszus, de jó fej!
- Óvatosan! - Köszönöm!
- Hogy vagy? - Sokkal jobban, köszönöm!
Remélem, nem tört el a bordád a súlyom alatt.
Ugyan! Pihekönnyű vagy.
Te meg kamuzol.
- Tessék! - Köszi!
- Bocs! - Ez így nem jó.
- Így ni! - Így biztos kényelmesebb.
Nagyon sajnálom a balesetet!
Ugyan már! Részvétem Steve miatt.
Hogy vagy?
Hát, még nem ocsúdtam fel.
Azt hallani, hogy egy erdőben bukkantak rá a holttestére…
Nem tudtam, hogy ennyire sötét alakokkal bizniszelt.
- Szörnyű alakok lehettek, igaz? - Hát, igen.
Sosem jöttünk ki jól Steve-vel,
de együtt jöttünk a világra, egy csapat voltunk,
és most…
Tudom, furán hangzik, de nem tudom, ki vagyok nélküle.
- Ez egyáltalán nem hangzik furán. - Nem.
Bár ne vesztünk volna össze
az utolsó találkozásunkkor!
Bárcsak kibékültünk volna!
Olyan szörnyű,
hogy már nem teheted meg, bármennyire is szeretnéd!
Sajnos nem tudom…
elmondani neki, hogy mennyire sajnálom, és ez szívás.
De elmondhatod! Beszélhetsz vele.
- Én szoktam. - Miről?
Mármint fogok. Tervben van, és te is tehetnél egy próbát.
- Próbáld ki! - Beszéljek hozzá?
Igen, így talán kiadhatod magadból a… Például bűntudat oldására is jó.
Abból nem szűkölködöm.
- Aha. - Anya!
- Szia, Bobó! - Jól vagy?
Aha.
Jól vagyok. Judyval karamboloztunk, de kutya bajunk.
Kivel karamboloztatok?
Még nem tudjuk.
Ez is cserbenhagyásos gázolás volt, mint apánál?
Igen, szívem, de jól vagyunk, oké?
Beszéltünk a rendőrséggel, és meg fogják találni a tettest.
Ígérem!
Jó?
Jól van.
Bocsássatok meg!
Hozok fájdalomcsillapítót.
Steve?
Szia!
Egy szarházi alak vagy, ugye, tudod?
A RÁKDIAGNÓZIS MEGÉRTÉSE
Minden oké.
Szia!
Mi újság? Hogy vagy, Henry?
Csak azt szeretném mondani, hogy részvétem a testvéred miatt.
Anya mesélte.
Kösz, pajti! Ez jól esik.
Nagy szívás elveszíteni valakit.
Az, ugye?
Igen, de idővel könnyebb lesz.
Hiányozni persze mindig fog,
de már nem annyira fáj.
Értem.
Adhatok neked valamit?
Persze. Mire gondolsz?
Kösz.
Hát itt vagy!
Nézd, mi megy a tévében!
Látom. Mik ezek?
Basszus!
Megtaláltam.
Jól vagy?
- Mi van? - Jól van.
Ülj le, oké?
Egész nap próbáltam elmondani,
de jöttél ezzel a viharral,
és nem tudtam, hogyan közöljem.
Nekem bármit elmondhatsz.
Árnyékokat találtak a CT-felvételen.
- Úristen! - És…
Jen, azt mondtad, hogy csak a bordád zúzódott meg!
Így is van.
Oké.
Akkor nem értem. Miért van ez nálad?
Mert összekevertek bennünket.
Micsoda?
Amikor bejött az orvos, a te ágyadban feküdtem,
mert az enyém nedves volt és… Nem azért, mert… Mindegy, másik sztori.
Velem ismertették az eredményed.
Akkor te jól vagy?
Aha.
Akkor én vagyok…?
Figyelj! Nem tudunk semmit, oké?
Csak néhány árnyékot láttak. Valószínűleg semmiség.
Esküszöm, hogy nem lesz bajod!
Kerül, amibe kerül.
Úgy örülök, hogy jól vagy!
- Beszélhetnénk, Charlie? - Hol találkoztatok?
Kivel?
Apával.
Futni volt, és minden nagyon gyorsan történt.
Alig emlékszem rá.
Meddig tartott?
Szeretném elmondani az igazat.
Mondd!
El tudom viselni.
Tényleg.
Csak egy éjszaka volt.
És ha tudtam volna, hogy van családja, mindent másképp csináltam volna.
Boldog születésnapot!
Jól van. Így kényelmes?
Aha.
Van bármi, amiről szeretnél beszélni?
- Nincs. - Jó, akkor próbálj meg gyorsan elaludni!
Jó.
Megkérdezem, mielőtt elfelejteném:
Charlie visszaadta a madaradat? Meg akarom neked javítani.
Igen, de már nincs nálam.
Micsoda? Miért?
Elajándékoztam.
Kinek?
- Te kis szarházi! - Fogd be!
Lám, lám! Megint részeg vagy.
- Hagyjál! - Ekkora balfaszt!
Hagyj békén!
A SOFŐRJE MEGÉRKEZETT
Hé! Itt hagyott valamit!
A feliratot fordította: Kajner Kata