‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫ג'וד, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫ואני לא צריכה להיות זו שמבשרת את זה, כי…‬
‫זה… זה קשה.‬
‫אני כל כך אוהבת אותך,‬
‫ולא משנה מה יקרה,‬ ‫אנחנו ביחד בסיפור הזה. בסדר?‬
‫אבל מצאו לך בסי-טי הצללות.‬
‫ואת יודעת, זה בטח כלום.‬
‫אבל כנראה שיש לך סרטן, ואת הולכת למות.‬
‫מה?‬
‫כלום!‬ ‫-דיברת אליי?‬
‫כי לא שמעתי כלום.‬ ‫-לא!‬
‫את צריכה אותי?‬ ‫-לא, אלוהים, ג'ודי, לא!‬
‫- טעם החיים הטובים -‬
‫ג'ודי, איך את כבר שקועה עד צוואר‬ ‫בקאפקייקס? רק חזרנו הביתה.‬
‫עדיין יום ההולדת של צ'רלי.‬
‫זה המינימום שאני יכולה לעשות.‬ ‫-המינימום שלך מנצח את המקסימום שלי.‬
‫תודה. זה וניל עם שוקולד צ'יפס וגנאש קרמל.‬
‫איך לא?‬
‫היי, ג'וד. את יכולה לשבת לרגע?‬ ‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫כן, ברור.‬ ‫אני יודעת שאנחנו צריכות לדבר על זה.‬
‫על איזה חלק?‬ ‫-על זה שמצאו את סטיב.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-האם זה מבעית? כן.‬
‫האם אני משלשלת בגלל זה? לגמרי.‬
‫כן?‬ ‫כן. זה קקי של מתח.‬
‫אבל אני חייבת לומר לך, חשבתי על זה,‬ ‫ואולי זה לא הדבר הכי גרוע שיכול לקרות.‬
‫לא, זה נכון.‬
‫כשהיינו בביה"ח, הייתה לי הרגשה‬ ‫שעוד משהו הולך ליפול עלינו כרעם ביום בהיר.‬
‫אם כי מעולם לא הבנתי למה זה רעם‬ ‫ולמה הוא נופל. אולי זה עניין מקומי.‬
‫בכל מקרה, פחדתי שאת הרעם.‬
‫רגע. אני? למה אני הרעם?‬
‫בגלל הפציעות שלך.‬
‫והיית הרעם היחיד שהיה לי באותו רגע.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אבל כשבן סיפר לי על סטיב, אמרתי: הנה זה.‬
‫אז סטיב הוא הרעם?‬
‫כן.‬
‫כאילו, אני יודעת שאת מודאגת. ובצדק.‬
‫תגובה טבעית. אבל אולי זה דבר טוב.‬
‫איך זה יכול להיות טוב?‬
‫כי כבר לא צריך לדאוג‬ ‫שהרעם של סטיב ייפול.‬
‫זה היה הרבה מתח שהחזקנו בפנים. זה לא בריא.‬ ‫-את צודקת. זה לא בריא.‬
‫ועכשיו לבן ולמשפחה שלו תהיה סגירת קצוות.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אז כפי שאני רואה את זה,‬ ‫זו הקלה, יותר מכל דבר אחר.‬
‫ג'וד, אני…‬
‫כן.‬
‫אני צריכה…‬
‫לשתות יין. יש לך יין?‬
‫בטח.‬ ‫-ועוד כדור נגד כאבים.‬
‫כן. להביא וויד?‬ ‫-כן.‬
‫בואי נוציא את כל החומרים המאלחשים.‬
‫למה זה לא…‬
‫ג'ן!‬ ‫-מה?‬
‫היי, מה קורה?‬
‫היי. הנה ילד יום ההולדת.‬
‫רצחת את סטיב ווד?‬
‫מה?‬
‫קראתי את המכתבים שכתבת לנו.‬
‫חמוד, אני…‬
‫טוב. אני יכולה להסביר.‬
‫להסביר מה?‬
‫שהצתת את האוטו של סטיב‬ ‫כדי שהשוטרים לא יגלו שהוא היה אצלך?‬
‫מה?‬
‫לא.‬ ‫-תפסיקי לשקר!‬
‫כתבת לנו מכתבי פרידה!‬
‫מותק…‬ ‫-וברצינות?‬
‫התכוונת להשאיר אותנו עם הנחשה הזאת?‬
‫אחרי מה שקרה עם אבא?‬
‫סיפרת לו?‬
‫סיפרתי?‬
‫אלוהים. צ'רלי.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫התכוונתי לספר לך יום אחד. פשוט…‬
‫לא התכוונתי…‬ ‫-לא התכוונת לעשות מה?‬
‫להרוס לנו את המשפחה?‬
‫אני מקווה שלזיין את אבא שלי‬ ‫היה שווה את זה.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫ואני לא יודע אם את מגוננת עליה‬ ‫או נוקמת בה, או מה.‬
‫אני רק יודע שהאיש הזה מת,‬ ‫ושאת נראית אשמה בטירוף.‬
‫אלוהים, צ'רלי.‬
‫אני לא…‬
‫אני לא מאמינה שאתה חושב‬ ‫שאני מסוגלת לעשות כזה דבר.‬
‫אתה באמת חושב שאני כזאת מפלצת?‬
‫קצת.‬
‫לא, חמוד.‬
‫אתה רוצה לדעת את הסיבה האמיתית‬ ‫שהצתתי את האוטו הזה?‬
‫אני רוצה את האמת.‬
‫מגיע לך לדעת את האמת.‬
‫שמעת פעם על המאפיה היוונית?‬
‫הם יותר סינדיקט פשע.‬ ‫-סינדיקט, כן.‬
‫מה?‬ ‫-טוב, סטיב היה מעורב…‬
‫באופן שולי.‬ ‫-באופן שולי.‬
‫עם היוונים. והוא הלבין כספים שקיבל מהם…‬ ‫-ושגנב מהם.‬
‫מה? הוא עשה מה?‬ ‫כן, מיליונים.‬
‫באמת?‬ ‫-אם כבר מדברים בכנות. תמשיכי.‬
‫בכל מקרה, הוא רצה שאחביא את הרכב שלו,‬
‫ולא ידעתי מה לעשות,‬ ‫אז שמתי אותו אצלנו, ו…‬
‫טוב, אתה מצאת אותו, ואני פחדתי‬
‫שאנשים רעים יגיעו אלינו דרכו.‬
‫אז…‬
‫נאלצתי להצית אותו.‬
‫אין ברירה.‬
‫אבל אחר כך הלכתי למשטרה.‬ ‫-נכון. היא הלכה.‬
‫והם לגמרי הבינו שאני חפה מפשע בסיפור הזה.‬
‫טוב.‬
‫אז למה היית צריכה לסלוח לג'ודי על אבא?‬
‫טוב, זה סיפור אחר.‬
‫היא שכבה איתו. צדקת בקשר לזה.‬
‫היה לה רומן עם אבא.‬
‫ו… כן, סלחתי לה.‬
‫היא פשוט ממש הצטערה.‬
‫כן, הצטערתי. אני מצטערת.‬
‫אני פשוט… כל כך מצטערת.‬
‫אז אתה מבין, יש הסבר לכל דבר, מתוק.‬
‫עכשיו, אתה יכול לתת לי את האקדח, בבקשה?‬
‫תן לי את האקדח. אל תכוון אותו אליי!‬
‫תכוון למטה.‬ ‫-כלפי מטה, כמו מספריים.‬
‫טוב. תודה.‬
‫איפה הציפור שהייתה שם?‬
‫החזרתי אותה להנרי. היא שלו, לא?‬
‫כן. כן, נכון.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫זה חלק מהמשחק.‬
‫בהתחלה אתה מרגיש כמו בן ערובה,‬ ‫ובסוף אתה אוהב את זה ולא רוצה ללכת.‬
‫רגע, לא אותה. בדיוק קיבלתי אותה בחזרה.‬
‫מצטערת, אני חייבת להחרים‬ ‫את כל החפצים האישיים.‬
‫מה קרה לזנב שלה?‬
‫הוא נשבר, כנראה.‬ ‫-אני יכולה לשמור אותה?‬
‫יש לי אוסף של דברים שבורים.‬ ‫כמו המילה של אבא שלי.‬
‫שנדי.‬
‫את שוב משחקת בתסמונת סטוקהולם?‬
‫לא כולם מעריצים של פטי הרסט.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זה נחמד לי.‬ ‫-זה עובד.‬
‫טוב.‬
‫רק תדאגי לא לסתום לו את האף.‬
‫אם הוא יתעלף, אצטרך לספר לג'ן.‬ ‫ואני לא רוצה לעצבן אותה.‬
‫אני לא מאמינה שסיפרת לו על המכתבים.‬
‫אני לא מאמינה שאמרת לו שזיינתי את טד.‬
‫עכשיו הוא שונא אותי, ולא מהסיבה הנכונה.‬ ‫-אני לא רוצה שידע את הסיבה הנכונה.‬
‫זה בטוח לא יגרום לו לשנוא אותך פחות‬ ‫אם הוא ידע איך זיינת את אבא שלו. סליחה.‬
‫זה בסדר. אני פשוט שונאת לשקר לו.‬
‫טוב, את יודעת,‬ ‫לפעמים האמת מכאיבה יותר, אז…‬
‫הוא הסתכל עליי כאילו שהוא רוצה שאמות.‬
‫אף אחד לא רוצה שתמותי. אל תגידי את זה.‬
‫פשוט… יהיה בסדר.‬
‫פשוט תני לו את האוטו, והכול ייסלח.‬
‫זה מרגיש לי קצת עסקי.‬ ‫-זה מה שטוב בילדים.‬
‫אפשר לקנות אותם.‬
‫את חושבת שהוא האמין לנו?‬ ‫-נראה לי שכן.‬
‫אבל זה גורם לך לתהות,‬ ‫אם הוא הצליח לגלות את כל זה…‬
‫כאילו, כמה קשה זה יכול להיות…‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היי, תראי מי אלה!‬
‫כן.‬ ‫-השוטרים.‬
‫מעולה.‬ ‫-השוטרים שלנו.‬
‫איך אפשר לעזור לכם?‬
‫יש לנו כמה שאלות אליכן.‬ ‫-למה?‬
‫התאונה. תצטרכו לתת תצהיר.‬
‫אוי!‬ ‫-אה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-נכון.‬
‫ברור. פגיעת ראש.‬ ‫-כן. תודה.‬
‫בואו, תיכנסו.‬ ‫-כן, תיכנסו.‬
‫תרגישו בבית. כן.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, ג'ודי, לפני שנתחיל, רק רציתי לומר‬
‫שאני ממש מצטער בקשר לסטיב.‬ ‫אני מניחה שכבר שמעת את החדשות.‬
‫תודה. הייתי בהלם.‬ ‫-כן, היא הייתה…‬
‫כלומר, ממש הופתענו.‬ ‫-כן.‬
‫כאילו, אני ממש… אני לא מאמינה‬ ‫שהוא נמצא במקום מרוחק כל כך.‬
‫אתם יודעים מה קרה?‬
‫לא, אנחנו לא יודעים.‬ ‫זה לא תחום השיפוט שלנו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הגופה נמצאה ביער הלאומי אנג'לס.‬
‫זה שטח פדרלי.‬ ‫-כלומר, זה פשע פדרלי.‬
‫כלומר, התיק עבר לבולשת.‬
‫אה, ואו.‬
‫זה הגיוני.‬ ‫-דה!‬
‫פדרלי. כמו האות הראשונה‬ ‫בראשי התיבות FBI.‬
‫כן, זה… פדרלי.‬
‫הגרון שלי קצת יבש.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫כן, נראה לי ש… אני צריכה תה.‬ ‫מישהו רוצה תה?‬
‫אני. כן. אני אוהבת תה.‬
‫יש לי כל מיני סוגים. את רוצה לבחור?‬
‫אם את מתעקשת.‬
‫אני מתעקשת!‬ ‫-טוב.‬
‫מכאן, אדוני.‬
‫ברצינות?‬
‫לא חשבתי שהיא חובבת תה.‬
‫אלוהים.‬
‫זה חתיכת חריץ.‬ ‫-מה?‬
‫את צריכה לתקן אותו לפני שהוא יגדל.‬
‫מה? אה, זה.‬
‫כן. טוב, את יודעת מה?‬
‫הוא די בתחתית הרשימה‬ ‫של דברים שאני צריכה להתמודד איתם כרגע.‬
‫אז מתי התכוונת לספר לי‬ ‫שהחקירה עברה לבולשת?‬
‫אולי לא הבנת שאני לא עובדת אצלך.‬ ‫אני לא חייבת לספר לך כלום.‬
‫את יכולה לפחות לומר לי מה זה אומר‬ ‫שהם אחראיים? מה יקרה?‬
‫ואו, אני לא יודעת.‬
‫את זוכרת משהו על הנהג? גבר, אישה?‬
‫מגדר הוא לא תמיד בינארי,‬ ‫אז קשה לי לומר, אבל…‬
‫כאילו, לא יודעת, התרכזתי בג'ן.‬
‫טוב.‬
‫ראית את מספר הרישוי? צבע? גודל?‬
‫אני חושבת שאולי זה היה רכב שטח.‬
‫טוב, זה טוב. מעולה.‬ ‫-טוב.‬
‫תשמעי, אני לא רוצה להדאיג אותך,‬
‫אבל לאור מה שקרה לסטיב, אני חייב לשאול.‬
‫האם הבחנת במשהו חריג לאחרונה?‬
‫כמה חריג?‬ ‫-מישהו עקב אחריך?‬
‫מכוניות חשודות בחוץ?‬ ‫-לא, לא נראה לי. למה?‬
‫בינינו…‬ ‫-כן, לגמרי בינינו.‬
‫יש לי תחושה מוזרה שהכול קשור איכשהו.‬
‫המוות של סטיב, התאונה שלכן.‬
‫קשור?‬
‫איך?‬
‫אז אקבל מאסר עולם‬ ‫למרות שזו הייתה הגנה עצמית.‬
‫מצאו את גופתו המוכה נרקבת ביער.‬ ‫זה לא ממש עושה רושם של הגנה עצמית.‬
‫בטח יש משהו שאת יכולה לעשות כדי לעזור לי.‬
‫לעזור לך? אני עלולה לאבד הכול.‬ ‫את העבודה, אני עלולה לשבת בכלא.‬
‫יופי. נהיה שותפות לתא.‬ ‫-לא. מצטערת.‬
‫תסתדרי לבד. זה כבר לא בידיים שלי.‬ ‫-לא, לא.‬
‫ניסיתי לעשות את הדבר הנכון,‬ ‫ושלחת אותי הביתה.‬
‫אז זה עדיין מאוד בידיים שלך.‬
‫מבחינתי, הדבר הנכון לעשות‬ ‫הוא לא לרצוח אדם ולקבור אותו ביער.‬
‫גוננתי על ג'ודי. סטיב היה הורג אותה.‬
‫אז עשיתי את הדבר הנכון.‬
‫זה פשוט נראה רע.‬
‫אז בעיניי,‬ ‫את האחרונה שעשתה משהו לא נכון.‬
‫אז עכשיו את צריכה לעשות‬ ‫את הדבר הנכון דרכי.‬
‫את מאיימת עליי?‬
‫זה עובד?‬
‫טוב. בסדר. אראה מה אני יכולה לעשות,‬
‫אבל מספיק עם ההפתעות.‬ ‫בלי לחרוט לבבות בעצים.‬
‫אלא אם זו לא היית את,‬ ‫ואת עדיין מגוננת על ג'ודי.‬
‫ג'ודי חפה מפשע. בבקשה. אני נשבעת.‬
‫היא לא יודעת על זה שום דבר.‬
‫האמת תצא לאור. כמו תמיד.‬ ‫אז במקומך, הייתי מטפלת בעניינים שלי.‬
‫מצטערת, בלי תקשורת מבחוץ.‬ ‫אני המשפחה שלך עכשיו.‬
‫טוב.‬
‫היי, בופ! זאת אימא שלך.‬
‫- מחלת הסרטן - עלון מידע -‬
‫רציתי לשאול מתי אתה חוזר הביתה,‬
‫ורציתי לשאול אותך משהו. טוב, ביי.‬
‫ניק חושב שמי שהרג את סטיב פגע בנו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הוא חשוב שאולי אלה היוונים,‬ ‫ושנשים לב לדברים חשודים,‬
‫כי אם היוונים רצחו את סטיב,‬ ‫אני עלולה להיות הבאה בתור.‬
‫זה די מפחיד.‬
‫ג'ודי.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו היוונים!‬ ‫-את בטוחה?‬
‫היי, אני…‬ ‫-היי!‬
‫היי!‬
‫הקאפקייקס שלך כמעט מוכנים.‬ ‫-אני לא רוצה את הקאפקייקס המסריחים שלך.‬
‫צ'ר!‬
‫מצטערת שהוא כזה מגעיל.‬ ‫את יכולה להביא לי מים?‬
‫טה-דה!‬
‫היי.‬
‫עשית סוף סוף מתיחת צוואר?‬
‫מה? לא!‬
‫לורנה, נפגעתי בתאונת דרכים.‬
‫סיפור כיסוי מוצלח.‬ ‫-זה אוטו חדש?‬
‫מהמם, לא?‬
‫אלוהים.‬
‫זו ממש מכונית החלומות שלי.‬
‫כן.‬
‫טוב, היא שלך! מזל טוב!‬
‫את צוחקת?‬ ‫-את צוחקת?‬
‫האם אי פעם התבדחתי איתך?‬
‫תודה, סבתא.‬ ‫ממש הייתי צריך את זה היום.‬
‫לורנה.‬
‫את לא יכולה לתת לבן שלי אוטו!‬ ‫-למה לא? לך אין כסף לזה.‬
‫זה עדיף על קיה, לא?‬
‫כן.‬ ‫-שיט.‬
‫חבל שטדי לא זכה לראות‬ ‫את בנו הבכור במכונית הראשונה שלו.‬
‫כן.‬ ‫-באמת חבל.‬
‫אף פעם לא מתגברים על אובדן של ילד.‬ ‫או בעל, או אבא.‬
‫לא תביני.‬
‫סליחה, אני צריכה…‬ ‫-ג'ודי, אני…‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫את בסדר?‬ ‫-לא, הקאפקייקס שלי נשרפו!‬
‫אני פשוט עייפה. אני כל כך עייפה.‬ ‫-כן?‬
‫את צריכה לשכב קצת? מתוקה?‬
‫מה אם אספר לצ'רלי מה קרה?‬
‫הוא כבר שונא אותי ממילא.‬
‫לא מגיע לו סגירת קצוות?‬
‫אני מבינה שאת רוצה לספר לו.‬
‫תאמיני לי, אני מבינה. אני פשוט חושבת ש…‬
‫הוא צריך להיות במקום הנכון‬ ‫כדי לשמוע את זה.‬
‫טוב, אבל זה אוכל אותי מבפנים.‬
‫אני מצטערת שלא סיפרתי את האמת מלכתחילה.‬
‫ואז היית אומרת לי ללכת להזדיין באותו רגע,‬
‫ושום דבר מזה לא היה קורה.‬ ‫אני הרעם, ג'ן. אני הרעם המחורבן.‬
‫כל מה שאני נוגעת בו הופך לערמת חרא מרקיבה.‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-זה נכון!‬
‫ונתתי להנרי את הציפור המחורבנת שנעלמה.‬
‫ועכשיו אני אפילו לא מצליחה לאפות קאפקייקס!‬
‫טוב, קודם כול,‬
‫הייתי אוכלת אותן.‬ ‫-אוי, שיט.‬
‫שנית, הציפור לא נעלמה, טוב?‬
‫היא אצל הנרי.‬
‫אוי. הרגע הבנתי ש…‬ ‫אני יודעת איפה היא.‬
‫היא על השידה שלו. אלך להביא אותה.‬
‫טוב.‬
‫הכול יהיה בסדר, טוב?‬
‫טוב, זה…‬
‫או שלא.‬
‫מה? אלוהים!‬
‫מה קרה?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫רגע…‬ ‫-אל תגעי בי!‬
‫סליחה.‬ ‫-לא. אל תגעי.‬
‫אל תגעי.‬ ‫-טוב. סליחה.‬
‫כן, לא, פשוט… עצרי.‬ ‫-אני לא נוגעת בך!‬
‫שיט.‬ ‫-למה את פותחת?‬
‫לא יודעת. זה זיכרון שריר. אני מוצפת.‬
‫היי, בן!‬ ‫-היי, ג'ודס.‬
‫הבאתי סלסלת בריאות לג'ן.‬ ‫יש פה מלח אפסום, גלוקוזמין,‬
‫שמן סי-בי-די, וכמובן, שוקולד מריר.‬
‫תפסיק לדבר, בבקשה. תיכנס.‬ ‫-כולם אוהבים… ונר.‬
‫היי.‬ ‫-היי, בן. זה ממש נחמד מצידך.‬
‫אוי. מה קרה?‬
‫היא ניסתה לעלות למעלה,‬ ‫אבל הצלעות שלה חבולות מהתאונה,‬
‫ויש לה בעיות גב. זו סערת חרא שלמה.‬
‫אלוהים!‬ ‫-זהו זה.‬
‫תודה.‬
‫פאק!‬
‫זה כל כך חמוד.‬
‫טוב, לאט לאט.‬ ‫-תודה.‬
‫איך זה?‬ ‫-הרבה יותר טוב, תודה.‬
‫אני מקווה שלא שברת צלע כשהרמת אותי.‬
‫נו, באמת. את קלה כמו נוצה.‬
‫ואתה שקרן.‬
‫היי, תני לי רק…‬ ‫-תודה.‬
‫אוי. סליחה.‬ ‫-טוב, לא. זהו.‬
‫זה בשביל שיהיה לך נוח.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני ממש מצטער בקשר לתאונה.‬
‫לא. אני ממש מצטערת על סטיב.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני עדיין בהלם.‬
‫רק לשמוע שמצאו את הגופה שלו ביער, זה…‬
‫ידעתי שהוא התרועע עם אנשים מפוקפקים,‬ ‫אבל לא ידעתי כמה מפוקפקים.‬
‫מסתבר שממש מפוקפקים, לא?‬ ‫-זה… כן.‬
‫לי ולסטיב היו חילוקי דעות,‬
‫אבל הגענו יחד אל העולם,‬ ‫והיינו יחידה אחת,‬
‫ועכשיו…‬
‫זה יישמע מוזר, אבל אני מרגיש‬ ‫שאני לא יודע מי אני בלעדיו.‬
‫זה לא נשמע מוזר בכלל.‬ ‫-לא.‬
‫פשוט חבל לי שרבנו…‬
‫בפעם האחרונה שהתראינו. חבל ש…‬
‫חבל שלא הספקתי להתפייס איתו.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫שאתה לא יכול לעשות את זה,‬ ‫לא משנה כמה תרצה.‬
‫ואני לא יכול.‬
‫אני לא יכול לומר לו‬ ‫כמה שאני מצטער, וזה גרוע.‬
‫אתה יכול. אתה יכול לדבר איתו.‬
‫אני עושה את זה.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫זאת אומרת, אעשה את זה.‬ ‫אני מתכננת לעשות את זה,‬
‫ וכדאי גם לך. אתה יכול…‬ ‫-לדבר איתו?‬
‫כן, אולי אתה יכול לעבד חלק מה…‬ ‫או אם יש לך חרטות.‬
‫יש לי טון כאלה.‬
‫כן.‬ ‫-אימא?‬
‫היי, בופ.‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני בסדר. ג'ודי ואני פשוט…‬
‫היינו בתאונת דרכים, אבל אנחנו בסדר.‬
‫מה קרה? מי פגע בכן?‬
‫אנחנו לא יודעות עדיין.‬
‫אז זה היה עוד פגע-וברח? כמו עם אבא?‬
‫כן, מתוק. אבל אנחנו בסדר, טוב?‬
‫דיברנו עם המשטרה, וימצאו את מי שעשה את זה.‬
‫אני מבטיחה לך.‬
‫בסדר?‬
‫טוב.‬
‫תסלחו לי לרגע.‬
‫אני אביא לך כדור לכאבים.‬
‫סטיב?‬
‫היי, אחי.‬
‫אתה חתיכת חרא, אתה יודע?‬
‫- מחלת הסרטן - עלון מידע -‬
‫אתה בסדר.‬
‫היי.‬
‫איך הולך? היי, הנרי. מה שלומך?‬
‫רק רציתי לומר שאני מצטער על אחיך.‬
‫אימא שלי סיפרה לי.‬
‫תודה, חבר. אני מעריך את זה.‬
‫זה מעפן לאבד מישהו.‬
‫לגמרי, הא?‬
‫כן, אבל זה משתפר.‬
‫כאילו, החלק של האובדן לא עובר.‬
‫אבל הוא מפסיק לכאוב כל כך.‬
‫כן.‬
‫אני יכול לתת לך משהו?‬
‫בטח, כן. מה…‬
‫תודה.‬
‫היי. הנה את.‬
‫תראי במה אני צופה.‬
‫כן. מה אלה?‬
‫שיט.‬
‫כן.‬
‫את בסדר?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-טוב.‬
‫שבי, בסדר?‬
‫אני מנסה לספר לך מהבוקר.‬
‫אבל היו פשוט כל כך הרבה "רעמים",‬
‫שלא ידעתי איך לספר לך.‬
‫טוב, את יכולה לספר לי הכול.‬
‫מצאו הצללות בסי-טי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-ו…‬
‫ג'ן. אמרת לי שיש לך רק כמה סדקים בצלעות!‬
‫זה נכון.‬
‫טוב.‬
‫אז אני לא מבינה. למה החוברות האלה אצלך?‬
‫כי חשבו שאני את.‬
‫מה?‬
‫כשהרופא נכנס, הייתי במיטה שלך‬
‫בגלל ששלי נרטבה, ו… לא בגלל ש…‬ ‫זה סיפור ארוך.‬
‫אבל מסרו לי את התוצאות שלך.‬
‫מה?‬
‫אז את בריאה?‬
‫כן.‬
‫אז אני זאת שיש לה…‬
‫תקשיבי, אני לא…‬ ‫אנחנו לא יודעות כלום, בסדר?‬
‫ראו רק הצללות. זה בטח שום דבר.‬
‫אני נשבעת לך. את תהיי בסדר.‬
‫נעשה כל מה שצריך. טוב?‬
‫אני כל כך שמחה שאת בסדר.‬
‫היי, צ'רלי. אנחנו יכולים לדבר?‬
‫איך הכרתם?‬
‫מי?‬
‫את ואבא שלי.‬
‫הוא רץ, ואני לא יודעת,‬ ‫הכול קרה ממש מהר. זה די מעורפל.‬
‫כמה זמן זה נמשך?‬
‫אני ממש רוצה לספר לך את האמת.‬
‫בבקשה.‬
‫אני אעמוד בזה.‬
‫באמת.‬
‫זה היה רק לילה אחד.‬
‫ואם הייתי יודעת שיש לו משפחה,‬
‫הייתי עושה הכול אחרת.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫זהו. נוח לך?‬
‫כן.‬
‫יש משהו שאתה רוצה לדבר עליו, או…‬
‫לא, לא ממש.‬
‫טוב. נסה להירדם בקרוב.‬
‫כן.‬
‫אתה יודע מה? לפני שאשכח.‬
‫צ'רלי החזיר לך את הציפור שלך?‬ ‫רציתי לתקן לך אותה.‬
‫כן, אבל היא כבר לא אצלי.‬
‫מה? למה?‬
‫נתתי אותה.‬
‫למי?‬
‫אתה חתיכת חרא, אתה יודע?‬ ‫-שתוק.‬
‫שוב שיכור. ממש מפתיע.‬
‫חתיכת בריון.‬ ‫-חתיכת לוזר.‬
‫עזוב אותי.‬
‫- הנהג שלך הגיע -‬
‫היי, נראה לי ששכחת משהו!‬
‫- תרגום כתוביות: טל אקשטיין -‬