NETFLIX-SARJA
Jude, minun on kerrottava jotain.
En haluaisi joutua kertomaan tätä, koska tämä on vaikeaa.
Olet minulle tosi tärkeä.
Mitä tapahtuukaan, selviämme tästä yhdessä.
Kuvauksessasi löytyi varjoja.
Eikä se varmaan ole mitään.
Mutta sinulla on varmaan syöpä ja kuolet.
Mitä?
Ei mitään! -Puhuitko minulle?
En kuullut. -En!
Tarvitsetko minua? -En, jessus sentään.
MAISTA HYVÄÄ ELÄMÄÄ
Miten leivot jo kuppikakkuja? Vastahan palasimme kotiin.
Charlie saa edes pienen lahjan. -Pieni lahjasi voittaa isoimpani.
Kiitos. Vaniljasuklaata kinuskiganachella.
No niinpä tietysti.
Kuules, voitko istua hetkeksi? Haluan puhua kanssasi.
Tiedän, että meidän on puhuttava siitä.
Mistä? -Steven löytymisestä.
Aivan. -Aika kuumottavaa.
Sain ilkeän ripulin sen seurauksena.
Niinkö? -Jännityskakkaa.
Olen ajatellut asiaa, eikä se välttämättä ole pahinta, mitä voi sattua.
Ei niin.
Sairaalassa aavistelin, että kohta käy ohraisesti.
En tosin tajua, mitä tekemistä ohralla tässä on. Lienee alueellista.
Pelkäsin, että olet ohrantähkä.
Minä vai? Miten minä olen tähkä?
Vammojesi takia. Silloin sinä olit ainoa tähkäni.
Mutta kun Ben kertoi Stevestä, asia valkeni minulle.
Eli Steve on tähkä?
Niin juuri. Tiedän, että olet huolissasi. Syystäkin.
Luonnollinen reaktio. Ehkä tämä on hyvä asia.
Miten se olisi hyvä?
Enää ei pidä murehtia Steven kylvöhommia, mikä oli stressaavaa ja epäterveellistä.
Olet oikeassa.
Nyt Ben ja hänen perheensä saavat asian päätökseen.
Totta.
Näen sen ennen kaikkea jonkinlaisena helpotuksena.
Jude.
Niin?
Minun pitää -
ottaa viiniä. Otatko sinä?
Totta kai. -Ja toinen kipulääke.
Haenko ruohoa? -Hae.
Kaikki turruttavat aineet kehiin.
Miksei tämä…
Jen! -Niin?
Hei, miten menee?
Siinähän se synttärisankari on.
Tapoitko Steve Woodin?
Mitä?
Luin kirjeesi.
Kulta, minä…
Voin selittää.
Selittää mitä? Että poltit Steven auton piilottaaksesi sen poliiseilta?
Mitä? Enhän. -Älä valehtele!
Kirjoitit meille jäähyväiskirjeitä.
Kulta. -Ihan oikeasti.
Aioitko jättää meidät tälle luuserille? Sen jälkeen, mitä isälle tapahtui?
Kerroitko hänelle?
Kerroin vai?
Voi luoja, Charlie.
Olen todella pahoillani. Aioin kertoa sinulle jonain päivänä.
En tarkoittanut… -Mitä niin? Tuhota perhettämme?
Toivottavasti paneskelu oli sen arvoista.
Mitä? -Mitä?
En tiedä, suojeletko Judya vai yritätkö kostaa hänelle.
Tiedän vain, että se tyyppi on kuollut ja näytät syylliseltä.
Jestas, Charlie.
En voi…
En voi uskoa, että luulet minun pystyvän moiseen.
Pidätkö minua niin kamalana hirviönä?
Vähän.
Ei, kulta.
Haluatko tietää, miksi sytytin auton tuleen?
Haluan totuuden.
Ansaitset sen.
Oletko kuullut kreikkalaismafiasta?
Se on enemmänkin syndikaatti. -Aivan.
Mitä? -Steve oli mukana.
Etäisesti. -Etäisesti.
Kreikkalaisten kanssa. Hän pesi rahaa…
Ja varasti heiltä. -Teki mitä?
Miljoonia. Jatka vain. -Oletko tosissasi?
Steve pyysi minua piilottamaan autonsa.
En tiennyt, mitä tehdä, joten laitoin sen varastoon.
Sitten löysit sen, ja olin kauhuissani,
että pahat ihmiset jäljittäisivät sen meihin.
Joten minun piti sytyttää se tuleen.
Kovia aikoja.
Sen jälkeen menin poliisin juttusille. -Totta.
He ymmärsivät täysin, miten viaton olin.
Selvä. Mutta miksi sinun piti antaa Judylle anteeksi isästä?
Se on toinen juttu.
Judy pani häntä. Olit oikeassa.
Hänellä oli suhde isään.
Ja annoin hänelle anteeksi.
Hän oli niin pahoillaan.
Niin olinkin. Tai siis olen, tosi pahoillani.
Kaikelle on siis selitys.
Voisitko nyt antaa aseen?
Anna ase. Älä osoita minua.
Laske se. -Alaspäin kuten sakset.
No niin. Kiitos.
Missä se lintu on?
Annoin Henrylle. Hänenhän se oli.
Niin oli.
Miksi teet tämän?
Se kuuluu peliin. Aluksi olet panttivanki.
Pian tykästyt etkä haluakaan pois.
Ei sitä. Sain vasta takaisin.
Anteeksi. Tavarat on takavarikoitava.
Mitä pyrstölle tapahtui?
Se kai hajosi. -Voinko pitää sen?
Kerään rikottuja asioita. Kuten isäni lupaukset.
Shandy.
Leikitkö taas Tukholma-syndroomaa?
Kaikki eivät ihaile Patty Hearstia.
Ei tässä mitään.
Tykkään tästä. -Se toimii.
Selvä.
Katsokin, että sieraimet ovat auki.
Pyörtymisestä on kerrottava Jenille. Häntä en halua suututtaa.
En voi uskoa, että kerroit kirjeistä.
En voi uskoa, että uskottelit minun panneen Tediä.
Nyt hän vihaa minua väärästä syystä.
En paljastaisi oikeaa syytä.
Viha ei siitä laannu, jos hän saa tietää, mihin oikeasti panit hänen isänsä.
En vain tykkää valehdella hänelle.
Joskus totuus vain satuttaa enemmän.
Hän mulkoili kuin haluasi minun kuolevan.
Kukaan ei halua sinun kuolevan. Älä sano noin.
Hän tokenee siitä.
Anna hänelle auto, niin saat kaiken anteeksi.
Tuntuu vaihtokaupalta. -Se on hienoa lapsissa. Heidät voi ostaa.
Uskoikohan hän meitä? -Varmaan.
Mietin vaan, että jos hän onnistui päättelemään kaiken, miten vaikeaa olisi…
Ketäs se siinä!
Niin. -Se on poliisi.
Kivaa. -Poliisimme.
Kuinka voimme auttaa?
Pari kysymystä vain. -Miksi?
Yliajosta. Lausuntonne.
Paratkoon. -Aivan.
Huhuu? Aivovamma. -Niin. Kiitos.
Peremmälle. -Sisään.
Olkaa kuin kotonanne.
Hei, Judy, haluan vain sanoa,
että otan osaa Stevestä. Olet varmaan kuullut uutiset.
Kiitos, se oli järkytys. -Hän oli…
Me olimme niin yllättyneitä. -Niin.
Tarkoitan, etten voi uskoa,
että hänet löydettiin niin syrjäisestä paikasta.
Tiedättekö enempää?
Emme. Se ei kuulu meille.
Miten niin?
Ruumis löydettiin Angelesin kansallispuistosta.
Liittovaltion mailta. -Liittovaltion rikos.
FBI otti tutkinnan hoidettavakseen.
Siinä on järkeä. Liittovaltion poliisi. Eli FBI.
Agentit siis.
Kurkkuni on vähän kuiva. -Voi ei.
Taidan tarvita teetä. Haluaako kukaan teetä?
Tahdon. Kyllä. Pidän teestä.
Löytyy monenlaista. Tule katsomaan.
Jos vaadit. -Ilman muuta!
Tänne päin, sir. -Ihanko tosi?
En pitänyt häntä teenjuojana.
Voi apua.
Sinulla on reikä. -Mitä?
Korjaa ennen kuin se pahenee.
Mikä? Ai tuo.
Se tulee aika häntäpäässä hoidettavan paskan listallani.
Milloin aioit kertoa FBI:sta?
En työskentele sinulle. Ei minun pidä kertoa mitään.
Kerro edes, mitä FBI:n tutkinta meinaa. Mitä nyt tapahtuu?
En osaa sanoa.
Muistatko mitään kuskista? Mies vai nainen?
Sukupuoli ei ole aina joko tai, joten en osaa sanoa.
En tiedä. Keskityin liikaa Jeniin.
Selvä. Näitkö rekisterinumeron? Värin? Koon?
Se taisi olla maastoauto.
Se on hyvä. Hienoa.
En halua huolestuttaa sinua,
mutta Steven tapahtumien valossa minun on kysyttävä.
Oletko huomannut mitään outoa?
Outoa miten? -Seurataanko sinua?
Outoja autoja ulkona? -En usko. Miksi?
Epävirallisesti. -Todellakin.
Tuntuu, että tapahtumilla voi olla yhteys.
Steven kuolema. Yliajonne.
Vai yhteys?
Miten?
Saan elinkautisen, vaikka se oli itsepuolustusta.
Metsässä maatuva moukaroitu ruumis ei vaikuta itsepuolustukselta.
On oltava jokin tapa, jolla voit auttaa.
Auttaa vai? Voin menettää työni ja joutua vankilaan.
Olisimme kämppiksiä.
Olet omillasi. Asia ei ole käsissäni.
Ei käy. Yritin toimia oikein, ja passitit minut kotiin.
Tämä on siis yhä käsissäsi.
Oikein olisi ollut olla tappamatta miestä ja hautaamasta häntä metsään.
Suojelin Judya. Steve olisi tappanut hänet.
Tein oikein. Se vain näyttää väärältä.
Laskelmieni mukaan olit viimeinen, joka teki väärin.
Nyt sinun pitää siis tehdä oikein.
Uhkailetko?
Toimiiko se?
Hyvä on. Katson, mitä voin tehdä,
mutta ei enää yllätyksiä! Ei sydänkaiverruksia.
Paitsi jos olet syytön ja suojelet Judya.
Judy on syytön. Vannon.
Hän ei tiedä mitään.
Totuus paljastuu. Niin käy aina.
Sinuna hoitaisin asiani kuntoon.
Ei ulkoista viestintää. Olen perheesi nyt.
Selvä.
Hei, muru! Äiti tässä!
YMMÄRRÄ SYÖPÄDIAGNOOSIASI
Mietin vain, milloin tulet kotiin.
Olisi yksi kysymys. Hei sitten.
Nick uskoo, että Steven tappaja osui meihin.
Niinkö? -Niin.
Hän epäilee kreikkalaisia.
On oltava varuillaan. Jos kreikkalaiset tappoivat Steven, voin olla seuraava.
Se on aika pelottavaa.
Judy. Me olemme ne kreikkalaiset! -Olemmeko?
Hei, minä…
Hei!
Kuppikakut ovat pian valmiita. -En halua kakkujasi.
Char!
Anteeksi, että hän on mulkku. Saanko vettä?
Hei.
Laitatitko vihdoin kaulasi?
Mitä? En.
Lorna, olin auto-onnettomuudessa.
Hyvä peitetarina. -Onko tuo uusi auto?
Eikö olekin upea?
Ei ole totta. Tuo on unelma-autoni.
Niin.
Se on sinun! Hyvää syntymäpäivää!
Pilailetko? -Pilailetko?
Olenko koskaan vitsaillut?
Kiitos, mummi. Tämä tuli tarpeeseen tänään.
Lorna. Et voi antaa pojalleni autoa. -Ei sinulla ole siihen varaa.
Tuohan on parempi kuin KIA?
Se on. -Paska.
Harmi, ettei Teddy ole elossa näkemässä poikaansa ensiautossaan.
Niin. -Sääli tosiaan.
Lapsen menettämisestä ei pääse yli. Tai aviomiehen tai isän.
Et ymmärtäisi.
Anteeksi, minun pitää… -Judy…
Mikä häntä vaivaa?
Oletko kunnossa? -En, poltin kuppikakut.
Olen vain tosi väsynyt. -Oletko?
Haluatko mennä pitkäksesi? Kulta.
Mitä jos kertoisin Charlielle totuuden?
Hän vihaa minua muutenkin.
Eikö hän ansaitse selvyyttä asiaan?
Ymmärrän, että haluat kertoa. Minusta vain…
Sen kuuleminen vaatii oikeaa mielentilaa.
Koko juttu jäytää minua.
Olisinpa ollut rehellinen alusta asti.
Olisit haistatellut heti alkukättelyssä,
eikä tätä olisi tapahtunut. Minä olen se vitsin tähkä.
Kaikki, mihin kosken, muuttuu mädäksi paskaksi.
Se ei ole totta. -Se on totta!
Annoin Henrylle sen kadonneen linnun.
Nyt en osaa tehdä edes kuppikakkuja!
Ensinnäkin…
Olisin syönyt ne. -Pahus.
Toiseksi, lintu ei ole kadonnut.
Se on Henryllä.
Tajusin juuri, että taidan tietää missä.
Hänen yöpöydällään. Käyn hakemassa.
Selvä.
Kaikki järjestyy. Eikö vain?
En olekaan varma.
Voi taivas! Mitä tapahtui? -Ei hätää.
Anteeksi. -Älä koske minuun!
Älä koske. -Ei sitten. Anteeksi.
Niin, älä. Lopeta. -En koske sinuun.
Paska.
Miksi avaat? -Tulee lihasmuistista. Hämmentää.
Hei, Ben. -Hei, Judes.
Minulla on hyvinvointikori Jenille.
Magnesiumsulfaattia, glukosamiinia, CBD-öljyä ja tietenkin tummaa suklaata.
Älä puhu, tule sisään. -Kynttilä.
Hei. -Hei, Ben. Onpa kilttiä.
Voi luoja, mitä tapahtui?
Hän matkasi ylös, mutta kylkimustelmista ja selkävaivasta seurasi tämä paskamyrsky.
Voi luoja! -Autan sinua.
Kiitos.
Jumalauta!
Onpa suloista.
Varovasti. -Kiitos.
Onko nyt hyvä? -Paljon parempi, kiitos.
Toivottavasti et murtanut kylkiluitasi.
Olet höyhenen kevyt. -Olet valehtelija.
Anna kun… -Kiitos.
Anteeksi.
Se on hyvin. -Tuomaan mukavuutta.
Olen pahoillani onnettomuudesta.
Mitä vielä. Otan osaa Stevestä.
Miten voit?
Olen yhä shokissa.
Uutinen ruumiin löytymisestä metsästä…
En tiennyt, että se väki oli niin julmaa.
Ilmeisesti niin julmaa. -Se on.
Stevellä ja minulla oli ongelmamme,
mutta tulimme maailmaan yhdessä ja olimme yksikkö.
Nyt tuntuu…
Tämä kuulostaa oudolta, mutta en tiedä, kuka olen ilman häntä.
Ei kuulosta yhtään oudolta. -Ei.
Kunpa emme olisi riidelleet viime näkemisellä.
Olisimmepa korjanneet välimme.
Rankkaa, että et voi tehdä sitä, vaikka miten haluaisit.
En voi kertoa,
miten pahoillani olen. Se on syvältä.
Voit kyllä. Voit puhua hänelle.
Minä puhun. -Miten niin?
Tai siis suunnittelen sitä. Sinunkin pitäisi kokeilla.
Voisit… -Puhua hänelle?
Voisit työstää jotain… Tai jos kadut jotain.
Olan takaa.
No älä. -Äiti!
Hei, muru. -Oletko kunnossa?
Joo. Olen kunnossa.
Judy ja minä jouduimme auto-onnettomuuteen. Kaikki on hyvin.
Kuka törmäsi teihin?
Emme tiedä sitä vielä.
Pakeniko auto taas? Kuten isän kanssa?
Kyllä, mutta olemme kunnossa.
Puhuimme poliisille, ja he selvittävät syyllisen.
Lupaan sen. Vai mitä?
Suokaa anteeksi.
Haen sinulle kipulääkettä.
Steve.
Hei, veli.
Olet oikea paskiainen. Tiedätkö?
YMMÄRRÄ SYÖPÄDIAGNOOSIASI
Kaikki hyvin.
Hyvin menee.
Hei.
Hei, Henry, miten menee?
Otan osaa veljestäsi.
Äiti kertoi.
Kiitos, kamu. Arvostan sitä.
Läheisen menettäminen on syvältä.
Eikö olekin.
Mutta se helpottaa.
Puuttuva osa ei häviä.
Se vain satuttaa vähemmän.
Niin.
Saanko antaa jotain?
Toki. Mitä sinä…
Kiitos.
Siinähän sinä olet.
Katso, mitä katselen.
Mitä nämä ovat?
Voi paska.
Niinpä. Oletko kunnossa?
Mitä on tekeillä?
Istu alas.
Olen yrittänyt kertoa koko päivän.
Tähkiä vain oli niin paljon, etten osannut kertoa.
Voit kertoa minulle mitä vain.
Kuvauksesta löytyi varjoja.
Voi luoja.
Sanoit, että sinulla oli vain murtuneita kylkiluita.
Niin olikin.
Selvä.
Sitten en ymmärrä. Miksi sinulla on esitteet?
Koska minua luultiin sinuksi.
Mitä?
Kun lääkäri tuli, olin pedilläsi,
koska omani oli märkä… Ei sen takia… Se on oma juttunsa.
Mutta sain sinun tuloksesi.
Olet siis kunnossa.
Niin.
Joten minulla siis on…
Emme tiedä mitään.
Ne olivat vain varjoja. Tuskin mitään.
Vannon, että selviät.
Mitä ikinä vaaditaankaan.
Onneksi olet kunnossa.
Hei, Charlie. Voimmeko jutella?
Miten te tapasitte? -Ketkä?
Sinä ja isäni.
Hän oli lenkillä, enkä tiedä, kaikki tapahtui niin nopeasti.
Se on hämärän peitossa.
Kauanko sitä kesti?
Haluan kertoa totuuden.
Kerro.
Kestän sen kyllä.
Se oli yhden yön juttu.
Jos olisin tiennyt, että hänellä on perhe, olisin tehnyt kaiken toisin.
Hyvää syntymäpäivää.
Oletko mukavasti? -Joo.
Onko jotain muuta, mistä haluaisit puhua?
Ei oikeastaan.
Selvä. Yritähän sitten nukahtaa.
Joo.
Kuulehan, ennen kuin unohdan.
Antoiko Charlie lintusi takaisin? Haluan korjata sen.
Joo, mutta minulla ei ole sitä enää. -Mitä? Miksei?
Annoin sen pois.
Kenelle?
Olet oikea paskiainen. -Turpa kiinni.
Kännissä taas. Ylläri.
Helvetin kiusanhenki. -Luuseri.
Anna minun olla.
LYFT-KUSKI KUSKISI SAAPUI
Hei, taisit unohtaa jotain.
Tekstitys: Tiina Valjanen