EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du vill bekänna nåt?
Hur vet du ens var jag bor?
Jag släppte av Judy här en kväll när hon var…
När hon...
Det här handlar om nåt annat.
Herregud. Vad händer här?
Är du okej?
Förlåt. Det här är oproffsigt.
Nej, det är lugnt.
Varför gråter du?
Jag vill inte gå in på det.
Michelle stack.
Hon flyttade ut.
Oj. Jag är så ledsen.
Vilken dålig tajming jag har.
Jag menar, visst,
jag antar att jag kanske hoppades att vi skulle bli ett par igen.
Ja.
Nej, hon tycker att jag låter mig uppslukas av mitt jobb,
och att jag ser det sämsta hos folk.
Det är säkert inte så.
Tror du att jag vill vara en snut hela tiden?
Att jag gillar att vara den som folk är rädda för?
"Vi bjuder inte henne på spelkväll, då griper hon oss för att vi röker på."
-Det är inte ens olagligt längre. -Dåligt exempel,
men det är svårt att "stänga av" när man tas med brottslingar jämt.
Precis.
Jag är ledsen.
Nej, det är okej.
-Förlåt. -Ingen brådska.
Ja. Förlåt.
Okej.
Okej...
Vad ville du säga?
Jag dödade Steve Wood.
Gudars skymning!
Jag vet inte var jag ska börja, men det här måste få ett slut.
Du tror att du är roten till våra problem,
men de fanns långt innan vi träffades, och jag är så glad att vi gjorde det.
Du är den bästa vän jag nånsin haft, den bästa person jag nånsin känt.
En bättre mamma till Charlie och Henry än jag kan bli.
De är kanske inga drömungar,
men jag hoppas du kan öppna upp ditt hjärta,
ta hand om dem och bli deras vårdnadshavare.
Förlåt att jag ljög för dig.
Förlåt att jag svek dig.
Förlåt att jag inte förlät dig tidigare för Ted.
Men vad du än tror, så har du sonat för det.
Nu är det min tur.
Här är det nog.
-Hur långt är det kvar? -Vi är nog nära nu.
Okej. Den här vägen.
God morgon.
-God morgon. -Hej.
Vackert väder, va?
-Ja. -Det är toppen.
Kom då, Daisy.
-Ha en bra dag. -Tack.
-Okej. -Vänta.
-Ta det en gång till. -Okej.
-Mr Wood dök upp hemma hos dig, arg. -Ja. Mycket.
Och jag bad honom gå, men han vägrade.
Barnen var hemma, jag var rädd att han skulle…
Hur som helst... Han sa upprörande saker
och... Jag vet inte, nåt inom mig tog över,
och plötsligt
var han...
Om jag var gift med dig skulle jag vilja ta livet av mig, din eländiga fitta.
Vad har du gjort?
Död.
Ja.
Varför kom han hem till dig?
Han letade efter Judy.
God morgon.
-Hej! -Schysst! Har du gjort pannkakor?
Absolut!
Med choklad - din favorit.
Tack.
Kommer mamma ner?
Hon är inte här.
Var är hon?
-Hon är antagligen ute och joggar. -Ja, antagligen.
-Vem är hungrig? -Jag.
Varsågod. Då är det bäst att ni hugger in.
Så länge de är varma.
Ska inte du äta?
Jo.
Coolt.
Jag kommer strax.
Judy, hej!
Hej, Karen!
-Ett morgonpass? -Absolut.
Samma här!
Jag vet inte om du hört, men…
-Jeff och jag ska separera. -Vad tråkigt.
Jag jobbar på hämndkroppen inför dejtingapparna.
Du är ju jättefin.
-Tack. -Visst.
Om du nånsin vill ha nån att springa med kan vi...
Okej, inga problem.
Du har flyt i stegen nu. Jag fattar.
Kul att snacka!
Vänta, sakta ner.
Släpade ni hans kropp genom skogen utan hjälp?
Ja. För jag var dansare.
-Väldigt stark i bålen. -Visst, du.
Okej. Jag vet att du har ett foto av Charlie i Steves bil.
Men han tog bilen ur mitt hyrlager.
Han är en tonåring med en outvecklad frontallob,
och han såg nåt han ville ha och tog det.
Han är en idiot.
Men ingen mördare.
Vet du vad?
-Ja, det här ser väldigt bekant ut. -För att vi har gått runt i en cirkel.
Har vi? Är du säker?
Nej. Är du?
Nej.
Jag vet att han är här nånstans...
Är det där...?
Nej. Jäklar.
Kom igen, nu räcker det.
Vi går tillbaka till bilen innan vi försvinner.
Perez, vänta!
Hej.
Var är mamma? Hon kom inte hem igår kväll.
Är hon okej?
Ja.
-Nej. Jag vet inte. -Judy.
Säg sanningen.
Är hon i fara?
-Vad pratar du om? -Jag vet inte.
Hon sa att Steve umgicks med farliga typer
och jag hittade den här i hans bil. Jag vågade inte ge henne den.
Vad är det här?
En massa prylar.
Jag öppnade USB-minnet men det var på nåt skumt språk,
-typ hebreiska eller... -Grekiska?
Typ.
Okej.
Tack för att du gav mig den här. Det var mycket ansvarsfullt gjort av dig.
Jag är så stolt över dig.
Ge mig 20 minuter till.
-Max en timme. -Nej.
Jag hittar honom nog.
Charlie hade inget med det här att göra, okej?
Judy Hale, då? Har hon nåt med det att göra?
Det var väl hon som berättade om bilden.
Pressade hon dig att erkänna? Fick du en till check?
Nej.
Judy är pank och så skulle hon aldrig göra. Hon är rena rama ängeln.
Jag gjorde det på egen hand.
Judy är helt oskyldig.
Vad fan är det med den kvinnan?
Va?
Det är som om hon förtrollar alla hon träffar.
Hon berättade att hon körde över din man och ändå höjer du henne till skyarna.
Förklara för mig hur det är möjligt,
för det låter helt ologiskt.
Okej, jag vet hur det låter.
Jag ville verkligen hata Judy. Men det är omöjligt.
Det är som att försöka hata en bebis.
Det går inte.
-Varför? -Jag vet inte...
Hon ser det goda i andra. Även när det inte finns där.
LAGUNA BEACH POLISEN
Hej.
Hej...
Jag har information om Steve Wood-fallet.
-Tipslinjen är anonym. -Jag hörde det.
Om du får det här, lova att du gör allt du kan för att hjälpa Jen.
Med vadå?
Hjälpa henne...
-Vänta, kom hon inte hit? -Nej.
-Varför behöver hon min hjälp? -Jag menar,
utifall att hon nånsin skulle behöva hjälp,
vill jag försäkra mig om att du hjälper henne.
Okej...
Den här är Steves.
Jag kom över den nyligen.
Du kom över den?
Han ville nog inte att nån skulle hitta den.
Vet du...
Jag hörde om de där röstmeddelandena.
Gjorde du?
-Vad hörde du? -Inget som förvånade mig.
Men jag... försöker fortfarande begripa vad du gjorde med en sån kille.
Det gör jag också.
Jag tänkte väl att man får det man förtjänar.
Ingen förtjänar nåt sånt.
-Tack. -Ja.
Jag lyssnade på bandspelaren för att kolla om det fanns nåt.
Spela upp det i enrum.
Där polischefen inte kan höra sig själv.
Okej.
Jävlar.
Åh, jävlar.
Herregud.
Barnen är vakna.
Får jag ringa ett samtal?
-Visst. -Okej, tack.
Åh, nej. Fan.
Du får bättre täckning när vi lämnat skogen.
Det spelar ingen roll.
Hur ska jag... Hur ska jag förklara det här för dem?
Jag vet att jag måste, men…
De har redan gått igenom så mycket med pappan...
Ett enda jobb…
...hade jag som deras mor, och jag misslyckades.
Du sa att han hotade dig?
Du bad honom gå.
Han hade varit våldsam tidigare. Sånt väger tungt i en rättegång.
Tja...
Steves familj har kontakter i stan.
Jag vet.
Jag är ganska säker på...
...att ingen kommer att sympatisera med den arga kvinnan som attackerade honom.
Det vet du inte.
Mina barn kommer att förlora sin mamma.
Jag vet hur det förstörde mig när jag förlorade min.
När gick hon bort?
När jag var 19.
Bröstcancer.
Jag förlorade också min mamma i unga år.
Var hon sjuk?
-Hon blev mördad. -Herregud.
Hon försökte skydda mig från min styvfar.
Hon låter som en bra mamma.
Det var hon.
Jag saknar henne varje dag.
Jag också.
Varje dag.
Nu har vi täckning.
Okej.
Så...
Vad händer nu?
Vi åker tillbaka till stationen.
Du ger ett uttalande, med advokat närvarande om du så vill.
Sen blir du åtalad.
Okej.
-Det är så det går till. -Visst.
Men du ska hem.
Och vi ska aldrig mer prata om det vi inte hittade här ute.
Va?
Vi var aldrig här.
Okej, vänta. Ursäkta, men...
Jag förstår nog inte riktigt.
Jag...
Jag vill inte vara polis nu.
Jag vill vara människa.
Och ibland skipar rättvisan sig själv.
Åk hem till dina barn.
Säg att du älskar dem.
En dag kommer de att sakna att höra det.
Herregud...
Tack.
Judy, är mamma fortfarande ute på löprunda?
Nej.
-Jag hoppas hon mår bra. -Vad är det?
Kan ni sätta er en stund?
Varför?
Jag vill prata med er om nåt väldigt viktigt.
Er mamma älskar er väldigt mycket.
Jävlar.
Och jag älskar er väldigt mycket.
Och vi älskar dig.
Tack.
Och…
Oavsett vad som händer så kommer det att ordna sig för er.
Okej?
Okej.
-Er mamma... -Hej.
-...kommer in genom dörren nu. -Mamma!
Herregud.
Ett sånt mottagande väntade jag mig inte.
-Mår du bra? -Ja, det gör jag.
Ja. Gör du?
Ja.
-Hej, mamma. -Hej, älskling. Jag älskar dig!
-Jag älskar er båda så mycket. -Vi vet.
Okej.
Hörni, jag...
Jag vill bara förklara breven.
Nej, det vill du inte.
Vilka brev?
Jag har inte...
-Inte? -Nej.
Bra.
Vad fan pratar ni om?
Vi pratar om...
-...överraskningen. -Överraskningen,
för du fyller snart år.
Små överraskningar bara…
Jag fattar inte.
Jag var där och jag har ingen aning om vad som hände.
-Hon lät dig bara gå? -Ja.
-Va? -Jag...
Jag hittade honom inte.
Jag ristade in ett hjärta i trädet så att vi skulle hitta honom.
Det hade varit bra att veta.
Jag trodde inte ni skulle dit utan till fängelset.
Det är där jag hör hemma.
Det skedde kanske av en orsak.
Är jag ämnad att hitta en bot mot cancer?
Kanske. Om du tar på tänkarmössan.
Jag fattar inte att du sitter här. Hur kan du ens se på mig?
Jag är så ledsen.
Judy, jag är ledsen att jag ljög för dig
och lät dig klandra dig själv.
-Det var jävligt fult gjort. -Ja, det var det.
Du förtjänade inte det.
Nej.
Om jag var du, skulle jag gå min väg och aldrig nånsin
prata med mig igen.
Jag förlåter dig.
Va?
-Jag förlåter... -Lägg av.
Lägg av själv.
Jag vill inte gå runt och bära på mer smärta.
Jag är trött på...
...att känna mig ledsen och sårad.
Okej.
Och att hata dig...
...det är att straffa mig.
Det vill jag inte att du gör.
Detsamma.
-Hur kan jag låta bli? -Du måste bara hitta ett sätt.
Du måste förlåta dig själv. Ja, jag vet att det är vidrigt.
Men du har fått en andra chans.
Det har vi båda.
Ja. Jag har nog också saker att jobba på.
Om du har...
Det kom snabbt.
Jag är idel öra.
Du måste säga "nej" mer.
Jag vet.
-Det är vidrigt, jag vet. -Det är svårt.
Herregud.
Jag vet att det är tidigt, men... kan vi börja dricka?
-Måste jag börja säga nej nu genast? -Börja imorgon.
Bra. Jag trodde det var ett test. Ja, i så fall.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Jag har börjat inse att jag...
...aldrig riktigt sörjde min mammas död.
Åh, raring.
Tack.
Jag var 19 när hon dog och...
Och när det hände...
...var jag lättad, om ni förstår?
Hon var sjuk större delen av mitt liv.
Jag var nog nio år när hon först fick diagnosen...
Sen mådde hon bra, men så kom cancern tillbaka och...
Och jag blev arg på henne varje gång, som om det var...
...något hon gjorde, att hon valde det.
Och sen...
...när hennes kropp inte orkade kämpa längre var jag arg på henne för det.
Och jag har nog varit arg på mig själv
för det ända sen dess.
Det är tufft.
Tack, Linda.
Jag är glad att du kom tillbaka.
Jag också.
Jisses.
Tack, Yolanda.
Jag vågade inte hoppas på att du skulle komma tillbaka.
-Det är lustigt. -Varför är det lustigt?
Det var så jag kände som liten, när du försvann.
Okej.
Nu börjas det.
-Nej. -Det känns så.
Jag vill att vi börjar om på ny kula. Jag försöker inte ge dig dåligt samvete.
Det var bara svårt att inte veta
var du var eller i vilket skick du skulle komma hem.
Okej.
Förlåt mig.
Men det var tufft för mig med.
Okej.
Du var en jobbig bebis.
Du sov aldrig.
Du grät jämt.
Väldigt krävande.
Jag var ung. Jag kunde inte handskas med det.
Så jag började missbruka.
-Bebisar gör inte folk till missbrukare. -Nej, det är inte det jag säger.
Fortfarande så känslig?
Ja, jag har fortfarande känslor.
Du har alltid haft ett gott hjärta.
Jag berättade för Paula, hon är min vän här...
...om hur fin du är.
Att du ska hjälpa mig att fixa en advokat, få ut mig.
Jag fick tyvärr inte tag på pengarna.
Det var synd.
Jag är ledsen.
Oroa dig inte för det. Vet du vad som vore ännu bättre?
Om du skrev ett brev till frigivningsnämnden
om hur jag har förändrats till det bättre, och allt sånt.
Det skulle betyda mycket från dig.
Kan du göra det för mig, Judy Anne?
Nej.
Varför inte?
Du har inte förändrats.
Daisy?
Daisy, vart försvann du?
Hördu!
Hittade du nåt?
Gräver du efter ben?
Daisy, vad gräver du efter?
-Hej. -Hej, fröken Hale.
Jag har nåt åt dig.
Vad?
Tack. Var hittade du dem?
De låg i polisens förvar.
Det här betyder så mycket för mig. Verkligen.
Se det som ett tack.
Mr Woods väska som du hittade var till stor hjälp.
-Lyssnade du på inspelningarna? -Ingen kommentar.
Hörde du Hastings?
-Fröken Hale. -Råkar han illa ut?
Hastings kommer inte att vara polischef länge till.
-Blir det häktet? -Nej.
Federalt fängelse.
Tillsammans med hans grekiska vänner.
Oj.
Se på oss! Vi samarbetar för att sätta dit buset.
Adjö, fröken Hale.
Du, kriminalaren. Vänta.
Jag ville bara säga... att jag tycker att du är en väldigt speciell person.
Jag hoppas jag slipper se dig igen.
Det där menar du nog inte.
Hej.
Förlåt.
Jag kan fixa nya ramar.
Herrejävlar!
Jag sa ju att de var värda nåt! -Herregud!
Vad ska du göra? Du kan inte sätta in dem på banken.
Det vill jag inte.
Jag förstår inte.
-Jag köper ut dig. Heter det så? -Så heter det.
Det här täcker nog det du gav oss som handpenning på huset, plus ränta.
Försöker du köpa ut mig ur ditt hus eller ur din familj, Jennifer?
Huset, Lorna.
Ta det bara lugnt.
Du är pojkarnas enda farmor,
och jag är...
-Nu, så. -Du klarar det.
Jag är tacksam för det.
Okej, nu skrämmer du mig.
Du, jag orkar inte vara förbittrad längre, Lorna.
Det är så tröttsamt.
Därför kan jag inte fortsätta jobba för dig.
Är det därför?
Eller är det för att du kommit över ett hus värt 20 miljoner dollar?
Jag vill faktiskt ge dig Wood-affären.
Som en avskedspresent.
Tänker du ta livet av dig? Vad händer?
-Nej, jag mår bra. -Hon mår bra. Visst?
-Jag mår bra. -Ja.
Lova mig bara att du tar hand om mrs Wood.
Hon...
Hon behöver en vän som förstår vad hon går igenom just nu.
-Självklart. -Ni kommer att gilla varann.
För provisionen på 20 miljoner gillar jag vem som helst.
Det är...
Tänk att det snart inte är vårt hem. Jag trodde jag skulle dö här.
Jag glömde att nämna att din rara mäklarvän frågade efter dig.
Gjorde hon?
Du borde hälsa på henne medan du är kvar i stan.
Jag hoppas bara att Stevie hittar oss i nästa hus.
Tja...
Han kan ju alltid ringa.
Jag antar det. Varför har han inte gjort det?
Jag vet inte.
Hallå?
Har de?
Är de säkra?
Tack för informationen.
Vem var det, Benji?
Det var bara min mäklarvän.
Jag åker och köper glass.
-Så vi har det hemma. -Bra idé.
Du kanske vill ha lite senare.
Judy?
Du måste bli bättre på att gömma saker.
Charlie kommer att flippa ur.
Du hade inte behövt göra det här.
-Jag ville ge honom nåt. -Jag vet.
-Vi borde unna oss nåt. -Ja, verkligen!
-Det har varit ett tufft år. -Verkligen.
-Herregud. -Jag vill resa bort.
-Ja! -Vill du resa bort?
-På semester? -Ja.
-Ja.
Jag tänker mig en hydda ute i havet.
-"Talk to me like lovers do." -Usch.
-Du vet vad jag menar. -Nej, Bora Bora, piña coladas.
-"Getting caught in the rain"? -Judes.
-"No diggity." -Judy.
"No scrubs."
-"No more words." -Näpp.
-"More than words"? -Näpp.
"I like big butts?"
-Gillar du sånt? -Stopp och belägg nu.
Sluta själv... Stopp!
Va? Åh, jäklar!
Åh, herregud.
-Se vad du har åstadkommit. -Titta bara.
-Det är din stoppskylt! -Ja.
Det är din förtjänst. Du är en hjälte!
-Nej. -Jo!
-Nej. -Du kommer nog rädda nåns liv.
Ta inte i så du spricker, det är bara en stoppskylt.
Jag tar faktiskt i så jag spricker om jag vill...
Jen.
Helvete.
Jen!
Jen, vakna!
Gud, hur gick det?
Vad hände?
Vi blev påkörda.
Jävlar.
Undertexter: Isa Leppikorpi