‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי.‬
‫אני לא מאמין שאני פה.‬
‫גם אני לא.‬
‫איך ישנת?‬
‫טוב.‬
‫יופי.‬
‫יופי‬
‫אני חייבת להתקלח.‬
‫אלוהים, את…‬
‫את חתיכת פסיכופתית!‬
‫את חתיכת פסיכופתית כמו ״נהג מונית״!‬
‫מה הבעיה שלך? תזדייני!‬
‫הכול בסדר שם?‬ ‫-כן!‬
‫חתיכת…‬
‫את דה נירו.‬
‫את פשוט דה נירו בכל סרט שלו אי פעם.‬
‫- כלא נשים -‬
‫היי, אימא.‬
‫היי.‬
‫תני לראות אותך.‬
‫ג׳ודי אן, לא השתנית בכלל.‬
‫את נראית טוב.‬
‫את עדיין כזאת יפה.‬
‫בחייך.‬
‫אני יודעת שאני נראית כמו שק חרא מאתמול.‬ ‫-לא!‬
‫ממש יפה לך הסרבל. ממש בטרנד.‬
‫טוב… עובדת עם מה שיש לי.‬
‫אני… איך קוראים לספר ההוא?‬
‫״פורצת קדימה״.‬
‫לא נראה לי שעל זה הספר, אבל…‬ ‫-כן…‬
‫לא קראתי אותו.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫למה באת?‬
‫איבדתי אנשים לאחרונה,‬
‫ולא רציתי שיחלוף עוד זמן‬ ‫עד שאפגש איתך שוב.‬
‫את אימא שלי,‬
‫ואת חסרה לי.‬
‫גם את חסרה לי.‬
‫עברו 15 שנה.‬
‫חשבתי שלא אראה אותך שוב, ו…‬
‫חשבתי שאת לא רוצה שום קשר אליי.‬
‫אימא!‬
‫שלחתי לך המון מכתבים.‬
‫כל הזמן ניסיתי.‬
‫חשבתי שאת לא רוצה לראות אותי.‬
‫כתבתי לך בחזרה.‬
‫באמת?‬
‫בטח!‬
‫לא קיבלתי!‬
‫ולא התקשרת אף פעם, אז אני…‬ ‫-לא. בחייך.‬
‫תראי, עשית נכון‬
‫כששמרת מרחק.‬ ‫ואף פעם לא הייתי מודאגת לגבייך.‬
‫העולם תמיד אהב לדאוג לך.‬
‫עם הפנים האלה.‬
‫כמה זמן תהיי פה הפעם?‬
‫לא יודעת. אולי חמש, אולי עשר.‬
‫לא החלטתי.‬
‫אבל אני בסדר.‬
‫באמת. מצבי טוב.‬
‫נגמלתי.‬
‫האמת? מזמן לא הרגשתי שלווה כזאת.‬
‫באמת?‬
‫יש לך מושג כמה מתיש להתחבא ולשקר כל הזמן?‬
‫כשהגעתי הנה,‬
‫זה היה כאילו סוף סוף יכולתי להוציא אוויר.‬
‫נהדר.‬
‫זה לא הדבר הכי גרוע בעולם.‬
‫לשלם את המחיר.‬
‫כן.‬
‫אני מבינה למה זה יכול להביא הקלה.‬
‫היי.‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫אכן.‬
‫ו… את מתחרפנת.‬
‫לא. אני לא.‬
‫נראה לי שדווקא קצת כן.‬
‫ואני מבין.‬
‫את עם מישהו חדש, ו…‬
‫זה מפחיד.‬
‫ומוזר.‬
‫כל מה שאפשר לעשות זה…‬
‫לרקוד את זה.‬
‫מה?‬
‫בואי נרקוד את זה.‬
‫בואי, ליידי קטנה.‬
‫כן. זה מה שנעשה.‬
‫נזוז ביחד.‬ ‫-מה אנחנו עושים?‬
‫״את מתחרפנת‬
‫בייבי, זה בסדר‬
‫נורמלי להשתגע כשמישהו חדש נשאר לישון‬
‫בייחוד כשהוא כירופרקט חנון‬
‫טוב, אולי יעזור אם תדעי דבר אחד‬
‫הוא חושב שאת מדהימה‬
‫ו…״‬
‫אין לי חרוז ל״הורסת״.‬
‫תפסיק.‬ ‫-״בלתי נתפסת״. הנה.‬
‫בבקשה, בן. אני…‬
‫אני מצטערת, זאת הייתה טעות ענקית.‬
‫מה? למה?‬
‫לא משנה למה.‬
‫זה משנה לי,‬ ‫כי אני לא חושב שזאת הייתה טעות.‬
‫אני מרגיש שחיכיתי כל חיי להכיר מישהי כמוך.‬
‫מישהי שמאתגרת אותי, ו…‬
‫נמצאת שם בשבילי…‬
‫והיא שילוב מדהים של טובת לב, וחזקה, ו…‬
‫יפהפייה.‬
‫ממש יפהפייה.‬
‫מבפנים ומבחוץ.‬
‫בן, ברצינות…‬
‫אלוהים.‬ ‫-ג׳ן, מה…‬
‫אין לך מושג‬
‫מי אני באמת.‬
‫ואתה ראוי‬
‫לאישה הזאת שתיארת הרגע.‬
‫ואני מבטיחה לך, זאת…‬
‫זאת לא אני.‬
‫ג׳ן, זה…‬
‫זה מטורף. מה את מדברת? אנחנו…‬
‫תעזרי לי להבין.‬
‫זה בגלל שלא עבר מספיק זמן מאז שבעלך…?‬
‫לא.‬ ‫-אז מה?‬
‫לא, זה לא זה.‬
‫טוב, אפשר לפחות לדבר על זה?‬ ‫-לא. אי אפשר. טוב?‬
‫בבקשה, פשוט…‬
‫בבקשה, פשוט לך.‬
‫טוב.‬
‫טוב? בבקשה.‬
‫את יודעת, אני לא יודע…‬
‫מה קורה איתך, אבל…‬
‫אני ממש מקווה שיום אחד תוכלי‬ ‫לראות את עצמך כמו שאני רואה אותך.‬
‫כי זה די…‬
‫די מיוחד.‬
‫פאק.‬
‫היי, בן.‬
‫היי, צ׳רלי.‬
‫אני בדיוק עוזב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, הכול טוב.‬
‫אני בדיוק…‬
‫עשיתי פגישה עם אימא שלך. פגישת בוקר.‬
‫אבל זה נגמר.‬
‫היי…‬
‫שמור על עצמך, טוב?‬
‫טוב.‬
‫ו…‬
‫שמור גם על אימא שלך.‬
‫טוב.‬
‫את גרה בלגונה?‬
‫יוקרתי…‬
‫מי הבחור?‬
‫אין בחור. אני גרה עם ידידה שלי, ג׳ן,‬
‫ועם שני הבנים שלה, צ׳רלי והנרי.‬
‫אין לך משפחה משלך?‬
‫לא.‬
‫אבל יש לי אותם.‬
‫להיות אימא זה לא כזה חשוב כמו שאומרים.‬
‫שתי דקות.‬
‫פרנקי, אפשר עוד טיפונת?‬
‫מזמן לא ראיתי את הבת שלי.‬
‫נכון שהיא יפהפייה?‬
‫אני רואה את הדמיון.‬
‫חמש דקות, רק הפעם.‬
‫תודה.‬
‫שלא תחשוב שלא שמתי לב שהסתפרת.‬
‫לא מבינה איך את עושה את זה.‬
‫ממשיכה להתיידד בכל מקום.‬
‫צריך חברים במקום הזה.‬
‫איך הגעת הנה שוב?‬
‫אני לא יכולה לדבר על זה.‬
‫אבל זאת השיטה.‬
‫אחרי שאת נכנסת פעם אחת,‬ ‫דואגים שלא תוכלי לא לחזור.‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת, אימא.‬
‫תראי…‬
‫היית ילדה.‬
‫לא היו צריכים לתת לך להעיד.‬
‫אני חושבת על זה כל הזמן.‬
‫אני פשוט…‬
‫הייתי חייבת לומר את האמת.‬
‫כן.‬
‫לא ידעת לעשות משהו אחר.‬
‫תראי, מה שהיה היה.‬
‫בואי נחיה למען העתיד.‬
‫טוב.‬
‫אני ממש רוצה להיפגש איתך עוד, אימא.‬
‫חמודה… גם אני אשמח.‬
‫השמועה מספרת שיש לי ועדת שחרור בקרוב.‬
‫אולי אשתחרר בקרוב.‬
‫באמת?‬
‫בייחוד אם הפעם יהיה לי עורך דין‬ ‫שלא למד משפטים ב״קוסטקו״.‬
‫אבל עורך דין טוב זה לא זול.‬
‫לא.‬
‫הייתי שמחה לעזור לך, אבל אין לי כסף.‬
‫לא, תראי…‬
‫אם את לא יכולה לעזור לי, אז את לא יכולה.‬
‫אולי אני יכולה לנסות.‬
‫זה יעזור לי מאוד.‬
‫בוקר.‬
‫היי, אימא.‬ ‫-שלום.‬
‫ראיתי את בן יורד במדרגות קודם.‬
‫בן היה פה?‬
‫כן. הוא בא לרגע,‬ ‫לדבר על ענייני נדל״ן.‬
‫בחדר השינה שלך?‬
‫כן.‬
‫הוא נראה נסער כשהוא יצא.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אוי תסתום!‬
‫לא אמרתי כלום.‬ ‫-לא…‬
‫חמודי, סליחה. לא אתה. זה…‬
‫מועצת העיר דחתה את העתירה שלי‬ ‫להצבת תמרור עצור.‬
‫ברצינות?‬ ‫-למה?‬
‫לא יודעת. לא כתוב.‬
‫זה מכתב דחייה סטנדרטי‬ ‫מאת מניאקים חסרי פנים.‬
‫אז זהו? כל העבודה שלנו הייתה לחינם?‬
‫לא. זה לא הסוף.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫להכריח אותם להגיד לי את זה בפנים.‬
‫אפשר לבוא איתך?‬ ‫-לא.‬
‫אתה תסיים לאכול את ארוחת הבוקר,‬ ‫וכשתסיים,‬
‫אתה תכניס את הקערה למדיח,‬ ‫פעם אחת בחיים שלך.‬
‫אני בצד שלך. למה את כועסת עליי?‬
‫אני לא, סתם מתכוננת לכל מצב.‬
‫תזדייני.‬
‫- בית העירייה -‬
‫- דיון ציבורי‬ ‫הפרדה בין נתיבים: כדאי או לא כדאי? -‬
‫כלומר, עשיתי את המחקר,‬
‫והנתונים מעניינים מאוד.‬
‫הנושא הזה ממש חשוב לי.‬
‫אז אני חושבת שמבחינת הפרדה בין נתיבים…‬
‫לא כדאי.‬
‫היי. ג׳ן הרדינג.‬
‫סוכנת נדל״ן, אימא,‬ ‫ואני כאן כדי להגיד ״לא״.‬
‫להפרדה בין נתיבים?‬
‫לא, לכם.‬
‫סליחה?‬
‫הגשתי בקשה לתמרור עצור,‬
‫שנדחתה ע״י המועצה הזאת,‬
‫אז באתי כדי לדחות את הדחייה שלכם.‬
‫סליחה, אבל זה הדיון על הפרדה בין נתיבים.‬
‫עכשיו נדבר על תמרורי עצור.‬
‫לרוע המזל, הבקשה הזאת נדחתה‬
‫משום שתמרורי עצור מאטים את התנועה.‬
‫זה הרעיון.‬
‫הוועדה בדקה את הנושא ומצאה‬ ‫שהנזק עלול להיות גדול מהתועלת.‬
‫סליחה,‬
‫מי ייפגע מתמרור עצור?‬
‫חוץ מאיזה דביל שקנה למבורגיני‬
‫כדי לפצות על המיקרו־בולבול שלו?‬
‫גברתי הצעירה, אין צורך בדיבורים שכאלה…‬ ‫-טוב.‬
‫אל תקרא לי ״גברתי הצעירה״. זה מעצבן.‬ ‫אני אישה בוגרת, לעזאזל.‬
‫ויש לי בן, שעומד לקבל רישיון נהיגה,‬
‫ואני מנסה להגן עליו,‬
‫ולדאוג שהשכונה תהיה בטוחה בשבילו,‬
‫ובשביל כולכם.‬
‫את יודעת, גברת הרדינג,‬
‫מעניין בעיניי שחשוב לך כל כך‬
‫לשמור על בטיחות השכנים שלך.‬
‫סליחה, אני מכירה אותך?‬ ‫-כן. הכרנו.‬
‫שמי אנדרו.‬
‫אנדרו פיטרס.‬
‫אולי את זוכרת שהצעת לתת לי‬ ‫הערכה של הבית שלי בחינם,‬
‫ואז תקפת אותי.‬
‫תוריד ת׳ידיים ממני!‬
‫״לא״ זה ״לא״.‬
‫כלבה!‬
‫כמעט שברת לי את האף.‬
‫הייתי צריכה להרביץ לך יותר חזק.‬ ‫-סליחה?‬
‫אתה אולי זוכר‬
‫שהסיבה שניסיתי לשבור לך את האף‬
‫היא שניסית לכפות את עצמך עליי,‬
‫אחרי שסירבתי לך שוב ושוב.‬
‫וסירבתי לך‬
‫לא רק בגלל שאתה דוחה,‬
‫אלא בגלל שבדיוק אז התאלמנתי,‬
‫והדבר האחרון שהיה חסר לי‬
‫הוא להיות מוטרדת מינית‬ ‫ע״י איזה שמוק יהיר וחרמן.‬
‫זה לא מה שקרה.‬
‫תמרור עצור לא היה מזיק ביום ההוא, אה?‬
‫ואם היה תמרור עצור‬
‫בכביש שבו בעלי נהרג,‬
‫אולי הוא היה בחיים היום.‬
‫ולבנים שלי עוד היה אבא.‬
‫והעולם שלנו לא היה קורס.‬
‫גברת הרדינג,‬
‫אמנם צר לי לשמוע על מותו של בעלך,‬
‫אבל לא ידוע לנו‬ ‫אם תמרור עצור היה מציל אותו.‬
‫לא, לא ידוע לנו.‬
‫אבל זה תמרור עצור אחד.‬
‫ואם יש סיכוי להציל מישהו אחר‬
‫מההרגשה שיש לי עכשיו, בכל יום בחיי,‬
‫אז תאמין לי, זה שווה את זה.‬
‫כי לא הייתי מאחלת את זה לאף אחד.‬
‫אפילו לך.‬
‫היי.‬
‫מיס הייל.‬
‫נראה לי שאת כבר יכולה לקרוא לי ״ג׳ודי״.‬ ‫-לי לא.‬
‫טוב. הבאתי לך משהו.‬
‫זאת פלו. שמעתי שהיא מרגישה יותר טוב.‬
‫לא ממישל, כי היא לא עונה לי,‬ ‫וזה ממש פוגע,‬
‫אבל אני…‬ ‫-ברצינות?‬
‫סליחה.‬
‫תודה על זה.‬
‫בבקשה.‬
‫גם קיוויתי שאולי תעשי לי טובה.‬
‫נראה לך שאת במצב לבקש ממני טובות?‬
‫יש מצב טוב שלא, אבל זה בקשר לציורים שלי.‬ ‫אני מחפשת אותם.‬
‫יש קולקציה שלמה של ילדות קטנות עם חור בלב.‬
‫טוב.‬ ‫-אני יודעת שזה נשמע מוזר,‬
‫אבל הם שווים משהו, וכשראיתי אותם‬ ‫בפעם האחרונה, זה היה אצל סטיב…‬
‫תפסיקי לדבר. יש לי משהו להראות לך. פרייגר!‬
‫שלום, ג׳ודי.‬
‫היי, ניק.‬
‫טוב לראות שחזרת למדים.‬
‫כן?‬
‫את יכולה לעשות לי טובה‬ ‫ולהסביר מה קורה בתמונות האלה?‬
‫זה לא כמו שזה נראה.‬
‫זה לא צ׳רלי הרדינג עם הרכב של סטיב ווד?‬
‫אין לצ׳רלי שום קשר לסטיב.‬
‫טוב. אז תעזרי לנו להבין‬ ‫למה צ׳רלי צולם במצלמת אבטחה‬
‫נוהג ברכב של סטיב, בלילה שבו שרפו אותו?‬
‫אני…‬
‫הבוס שלנו מת שנבצע מעצר בחקירה הזאת.‬
‫והוא חושב שאת החשודה העיקרית.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫אבל קשה להתעלם מזה.‬
‫זה כיוון החקירה היחיד שלנו.‬
‫כן.‬
‫טוב, אלה רק תמונות.‬
‫לא עולה מהן סיפור יפה.‬
‫ידוע לנו שצ׳רלי כועס על מותו של אביו.‬
‫וידוע לנו שהייתה לו גישה לאקדח.‬
‫השאלה היא אם הוא כעס מספיק כדי להשתמש בו,‬ ‫וזה מה שנצטרך לשאול אותו.‬
‫לא. זה לא מה שקרה.‬
‫אז מה קרה?‬
‫תראי, צ׳רלי הוא זה שצריך טובה עכשיו,‬
‫אז אם יש לך סיפור טוב יותר,‬ ‫את חייבת לגלות לנו ומהר.‬
‫צ׳ר! הן!‬
‫אימא בישלה אוכל!‬
‫עניין של פעם בחיים!‬
‫בטח יש לו טעם של חרא,‬ ‫אבל זו רק האהבה שלי שיש לה טעם של חרא.‬
‫הלו?‬
‫היי, בופ. האוכל מוכן.‬
‫אני לא רעב.‬
‫לא? מה קורה? אתה בסדר?‬
‫רבתי עם שנדי.‬
‫אני כבר לא רוצה להיות חבר שלה.‬
‫למה?‬
‫אין מצב שתפתרו את זה בדיבורים?‬
‫שנדי נראית…‬
‫סבירה מאוד.‬
‫היא הרגה את הציפור שלי.‬
‫באמת?‬
‫אני יודע שאמרת לה לשקר בקשר לזה.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אני לא…‬
‫לא יודעת, חמודי.‬
‫סליחה.‬
‫פשוט ידעתי כמה אתה נסער בגלל הציפור,‬ ‫ולא רציתי ש…‬
‫תרגיש עוד יותר גרוע.‬
‫אבל אני מרגיש יותר גרוע.‬
‫את אימא שלי,‬
‫ופאקינג שיקרת לי.‬
‫כן…‬
‫תראה, טעיתי. טוב?‬
‫אמהות טועות לפעמים.‬
‫אני באמת מצטערת, חמודי.‬
‫איך אוכל לפצות אותך?‬
‫רוצה ללכת לשחק משחקי וידאו?‬
‫לא.‬
‫אבל אולי כשג׳ודי תחזור,‬ ‫היא תוכל לעלות לחדר שלי?‬
‫טוב.‬
‫הציפור שלך אצלך, מה?‬
‫כן, אבל…‬
‫איכשהו, הזנב שלה נשבר.‬
‫כן.‬
‫טוב… אני אוהבת אותך.‬
‫טוב.‬
‫היי, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אלוהים, מה עכשיו?‬
‫אני לא הנרי. את לא צריכה‬ ‫להסתיר ממני דברים ולשקר.‬
‫על מה אתה מדבר, צ׳רלי?‬
‫על הכול.‬
‫בן, סטיב…‬ ‫אני יודע שאת שרפת את המכונית שלו.‬
‫היה לך מכל דלק ביד.‬
‫אתה מדבר שטויות.‬
‫טוב? וזה גם לא עניינך.‬
‫זה כן ענייני! את אימא שלי.‬
‫אנחנו לא אמורים לעזור אחד לשני?‬ ‫-כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫אז אתה צריך להפסיק עם זה. טוב?‬
‫מה…?‬ ‫-תאמין לי.‬
‫למה את לא מסוגלת להסביר לי מה קורה?‬ ‫-כי לא.‬
‫למה לא?‬ ‫-ככה.‬
‫למה?‬
‫בגלל שאני מפחדת.‬
‫סטיב ווד…‬
‫עבד עם אנשים מסוכנים מאוד.‬
‫טוב?‬
‫אז בבקשה…‬
‫אל תזכיר את העניין הזה שוב לעולם.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫כן.‬
‫אף מילה נוספת, צ׳רלי.‬
‫טוב.‬
‫מה? מה זה?‬
‫כלום.‬
‫את באמת חושבת שהילד עשה את זה?‬
‫רק על סמך הראיות. זה כל מה שיש לנו.‬
‫הסתכלת על מה שנתתי לך?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא מספיק. כמה תמונות של מישהו‬ ‫נכנס לגלריה לא מוכיחות הרבה.‬
‫גם לא כמה תמונות של בחור במכונית.‬
‫פרייגר, הטלפונים לא יענו לעצמם.‬
‫אז…‬
‫מה היה לג׳ודי הייל לומר להגנתה?‬
‫היא עדיין לא מדברת.‬
‫דיברת איתה על הילד?‬
‫כן.‬
‫ילדה טובה.‬ ‫-אני לא הילדה שלך.‬
‫סליחה.‬
‫חשבתי שזאת מחמאה לאישה בגילך.‬
‫כלבה.‬
‫היי.‬
‫דברי איתי בחניה בבקשה. עכשיו.‬
‫באמת? אני…‬
‫פאק… טוב.‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה? ג׳ודי, ספרי לי מה קורה.‬
‫יש למשטרה תמונות של צ׳רלי‬ ‫נוהג במכונית של סטיב.‬
‫אלה שפרקר צילמה.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא גם צולם במצלמת אבטחה‬
‫נוהג במכונית בלילה שבו היא נשרפה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫הם חושבים שהוא עשה את זה, ג׳ן.‬ ‫-לא…‬
‫לא…‬
‫אלוהים.‬
‫מה אני אעשה?‬
‫מה אני אעשה, ג׳ודי?‬ ‫-כלום.‬
‫אלוהים.‬
‫תקשיבי לי. כלום.‬ ‫-מה?‬
‫כי אקח את האשמה על עצמי.‬
‫מה? לא!‬
‫אני לא מבקשת רשות, אני מודיעה לך.‬
‫לא!‬ ‫-את תיתני לי לעשות את זה.‬
‫אני צריכה לעשות את זה.‬ ‫-אלוהים, ג׳ודי…‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫בלילה שבו סטיב מת…‬
‫התכוונתי להתאבד.‬
‫מה?‬
‫אבל אז התקשרת אליי,‬
‫והצלת אותי.‬
‫אוי, ג׳ודי…‬
‫ואולי הייתה סיבה שהצלת אותי.‬ ‫כדי שאוכל לעשות את זה למענך עכשיו.‬
‫יש לך משפחה.‬
‫יש לך חיים.‬
‫בבקשה תני לי לעשות את זה בשבילך, ג׳ן.‬
‫אני אחראית לכל זה.‬
‫לולא אני, כל זה לא היה קורה.‬
‫את לא אחראית למוות של סטיב, אלא אני.‬
‫אני כן.‬ ‫-את לא.‬
‫הוא בא הנה לחפש אותי, ואז תקף אותך.‬
‫לא.‬
‫כן. זה היה בהגנה עצמית, ג׳ן.‬ ‫-לא נכון.‬
‫כן נכון.‬
‫לא, ג׳ודי.‬
‫מה את מדברת?‬
‫הוא התרחק ממני.‬
‫והוא לא תקף אותי, טוב?‬
‫אני תקפתי אותו.‬
‫לא, אמרת שהוא חנק אותך.‬
‫שיקרתי.‬
‫מה?‬
‫שיקרתי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא, אני לא מבינה למה…‬
‫למה שתעשי דבר כזה?‬
‫למה שתהרגי אותו?‬
‫הוא חיפש יציאה, מותק.‬
‫מה?‬ ‫-טד.‬
‫הוא קפץ מול המכונית שלנו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫הוא רצה להידרס.‬
‫תזדיין.‬
‫ואת יודעת מה? אני לא מאשים אותו,‬
‫כי אם הייתי נשוי לך,‬ ‫הייתי רוצה לתקוע לעצמי כדור בראש.‬
‫גם אני הייתי רוצה להתאבד, חתיכת זונה!‬
‫בגלל שהוא אמר דברים איומים, טוב?‬
‫וכעסתי נורא, ו…‬
‫פשוט איבדתי את זה.‬
‫מה הוא אמר לך?‬
‫אני לא יכולה… זה לא משנה.‬
‫זה כן משנה.‬ ‫-לא.‬
‫מה הוא אמר לך?‬ ‫-זה לא…‬
‫ברור שזה משנה, כי הרגת אותו!‬
‫מה לעזאזל הוא אמר לך?‬
‫הוא אמר שטד קפץ מול המכונית שלכם.‬
‫טוב? הוא אמר שהוא רצה למות, בגללי.‬
‫את יודעת שזאת לא האמת, נכון?‬ ‫-זאת האמת.‬
‫לא.‬
‫זה לא נכון. זה פשוט מה שסטיב עשה.‬
‫הוא רצה לפגוע בך.‬
‫כזה הוא היה.‬
‫לא. הוא צדק, ג׳ודי.‬
‫אני חתיכת חרא.‬
‫אני פשוט חתיכת חרא.‬
‫טד שנא אותי.‬
‫הילדים שונאים אותי. אני שונאת אותי.‬
‫כולם פשוט שונאים אותי.‬
‫אני לא שונאת אותך.‬
‫אני לא מסוגלת לשנוא אותך.‬ ‫-אלוהים…‬
‫זה בגלל שאת אוהבת כל אחד‬ ‫שנותן לך טיפת תשומת לב,‬
‫גם אם הוא מתעלל.‬
‫כאילו את נהנית מזה או משהו.‬
‫זאת הסיבה שאהבת את סטיב,‬ ‫ואת האימא המחורבנת שלך.‬
‫את מוכנה להישאר בשביל כל אחד.‬
‫שיט.‬
‫ג׳ודי, חכי.‬
‫תעצרי. בבקשה.‬
‫לא התכוונתי, טוב? לא התכוונתי לזה.‬
‫לא, תקשיבי לי. תעצרי.‬
‫אני נורא מצטערת. תקשיבי.‬
‫מותר לכעוס. זה בסדר.‬ ‫את צריכה לכעוס עכשיו. זה מגיע לי.‬
‫די.‬ ‫-תכניסי לי אגרוף בפנים. בבקשה.‬
‫לא.‬ ‫-תרביצי לי. בבקשה.‬
‫תכניסי לי אגרוף בפנים!‬
‫אני לא כמוך.‬
‫לא, בבקשה.‬
‫אל תיסעי. בבקשה, תרביצי לי!‬
‫זוזי. אני צריכה שתזוזי.‬ ‫-בבקשה.‬
‫זוזי.‬ ‫-תפגעי בי!‬
‫זוזי הצידה!‬ ‫-לא!‬
‫זוזי, ג׳ן!‬ ‫-תדרסי אותי!‬
‫תפסיקי!‬ ‫-תדרסי אותי!‬
‫תפסיקי!‬
‫פשוט תפסיקי!‬
‫תפסיקי!‬
‫ג׳ודי?‬
‫ג׳ודי.‬
‫בואי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אני יודעת.‬
‫- צ׳רלי -‬
‫- קלסר חירום -‬
‫- הנרי - צ׳רלי - ג׳ודי -‬
‫- קלסר למקרה חירום -‬
‫ג׳ן?‬
‫גברת הרדינג.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אני צריכה להודות במשהו.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬