‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună!
‎Te-am căutat.
‎- Când ai plecat de la priveghi? ‎- Mai târziu decât trebuia.
‎Bine.
‎Ce jachetă drăguță!
‎La naiba! E a lui Ben.
‎Am uitat să i-o dau înapoi.
‎Ce ți-a mai dat?
‎- Despre ce vorbești? ‎- Despre ce vorbești tu?
‎Bine... Știi ceva?
‎Sunt extenuată și cred ‎că ești de partea întunecată a beției.
‎Cred că sunt de partea întunecată ‎a adevărului.
‎Nu știu ce vrei să spui.
‎- Hai să... ‎- Gândește-te.
‎Nu pot. Nu are niciun sens.
‎Nu mai bine... ne culcăm?
‎Vreau două minute în care să nu simt ‎că pereții cad peste mine.
‎- Bine? ‎- De ce aveai mașina lui Steve Wood?
‎Pentru că...
‎Ți-a dat-o el?
‎Da.
‎- Cine dă o mașină de 80.000 de dolari? ‎- O întrebare bună.
‎Îți voi răspunde.
‎Răspunsul este...
‎Trebuia să închei ‎o afacere importantă cu Steve,
‎iar el s-a retras,
‎în ultimul moment.
‎- S-a simțit prost. ‎- Foarte prost.
‎Da, așa că mi-a dat mașina ‎ca să-l iert fiindcă a renunțat.
‎E foarte generos.
‎Apoi a dispărut...
‎Nu schimbasem proprietarul.
‎Așa că am tras-o pe dreapta...
‎până se termină chestia asta, ‎adică peste...
‎- Mulți ani. ‎- Mulți ani.
‎- S-ar putea să nu se termine. ‎- Nu.
‎Ei bine, cum a ars?
‎Nu pornea, iar mama ta a lăsat-o ‎pe marginea drumului.
‎Am crezut că va fi bine.
‎Dar oamenii adoră ‎să ardă mașini abandonate.
‎Nu chiar.
‎Ba da.
‎Oamenii sunt distruși.
‎Da. Trist.
‎Și nu mergem la poliție?
‎Să le spunem ‎că Steve nu conducea mașina atunci?
‎Nu așa trebuie?
‎- Sau nu? ‎- Adică, eu...
‎- Aș vrea să fac ce trebuie. ‎- Și eu.
‎Dar, puștiule...
‎Dacă mergem...
‎trebuie să le spunem ‎că tu conduceai mașina
‎și vei avea multe probleme.
‎Nu vei mai obține vreodată ‎permisul de conducere.
‎- Deci... ‎- Nu.
‎Ai dreptate.
‎- La dracu'! ‎- Da.
‎- Da.
‎Îmi pare rău.
‎- Da, știu. Îmi pare rău. ‎- Și mie.
‎- Dar e în regulă. ‎- Da.
‎Mai greșim.
‎- Toți greșim. ‎- Toată lumea, de multe ori.
‎Bine, atunci...
‎Da.
‎Dar să nu iei totul asupra ta, ‎pe umerii tăi. Noapte bună!
‎Noapte bună!
‎Îmi manipulez propriul copil.
‎Îl mint pe el, îi mint pe toți mereu.
‎Dar nu trebuie să mă minți pe mine.
‎Bine?
‎Te-am văzut sărutându-l pe Ben.
‎Asta a fost... El m-a sărutat, eu nu...
‎N-a fost nimic.
‎E nedrept față de mine, căci mi-ai zis ‎s-o las pe Michelle din cauza lui Perez,
‎dar apoi tu te giugiulești cu Ben.
‎Nu o să mă mai „giugiulesc” ‎cu Ben vreodată.
‎Ce păcat!
‎Într-o lume normală, ‎ați forma un cuplu frumos.
‎Nu trăim într-o lume normală.
‎Nu mai putem.
‎Și e vorba de Ben.
‎E fratele lui Steve.
‎E fratele drăguț al lui Steve. Bine?
‎S-au întâmplat lucruri mai ciudate.
‎Nu e adevărat.
‎Vine dimineață să vadă niște locuințe.
‎O să îi spun că a fost o greșeală
‎și că nu mai pot lucra cu el.
‎Dacă n-a fost nimic, ‎de ce nu mai lucrezi cu el?
‎Nu îl vreau pe Ben sau pe altcineva. ‎Am terminat cu toate astea.
‎Eu nu.
‎Ce? N-ar trebui să mai fim fericite?
‎Doar fiindcă...
‎am făcut lucruri rele...
‎nu merităm iubire?
‎Tu meriți.
‎Tu meriți iubire.
‎Și tu.
‎- Nu știu ce să zic. ‎- Eu știu.
‎Dacă vrei să fii cu Michelle...
‎nu-ți pot sta în cale.
‎Vreau să ai tot ce vrei.
‎Bine? Dar...
‎Nu sta în calea lui Perez. Bine?
‎- Bine. ‎- Nu mărturisi.
‎O să am mare grijă.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Te iubesc. ‎- Și eu.
‎Pe bune, nu spune nimic.
‎- Bine. ‎- Bine?
‎Căci te ia gura pe dinainte.
‎Nu o să fac așa ceva.
‎- Mulțumesc. ‎- Bine.
‎Ești beată.
‎Doar puțin. Asta m-a trezit puțin.
‎- Așa e. Ți-ai revenit. ‎- Mersi.
‎Linia Steve Wood!
‎Doamnă...
‎Da. Doamnă... Nu aud nimic.
‎Depărtați-vă de pubelă, vă rog.
‎- Da... e pubela... ‎- Omul meu.
‎Dle ofițer Hastings. Bună ziua!
‎Cum merge?
‎Vreo pistă solidă?
‎Ce înseamnă „solidă”?
‎Dispariția unui tip cu un geamăn ‎care se plimbă pe străzi reprezintă...
‎o provocare.
‎Dacă nu faci față, ‎pot desemna pe altcineva, Prager.
‎N-am spus asta.
‎Spun doar că e complicată faza asta ‎cu recompensa.
‎Pentru 100.000 de dolari, ‎oameni văd ce vor.
‎Ce vreau eu să văd... ‎este dreptate pentru Steve Wood.
‎E un tip bun, dintr-o familie bună.
‎Atunci de ce îl anchetează FBI ‎pentru spălare de bani?
‎Mai bine întreabă de ce fosta logodnică ‎l-a turnat, apoi i-a golit contul?
‎Asta e o altă întrebare, ‎dar nu știu dacă e mai bună.
‎Este mai bună.
‎Judy Hale e o escroacă ‎ahtiată după bani.
‎Eu cred că e răzbunare.
‎Serios?
‎Crezi că un profesor de arte ‎pentru bătrâni e un suspect mai bun
‎decât partenerii mafioți greci?
‎Mafia greacă.
‎Prager...
‎Nu începi s-o iei iar razna, nu?
‎Răspunde la telefon, frate! ‎Mă îngrijorezi.
‎Nu sunt fratele tău, amice.
‎Linia Steve Wood.
‎L-ați văzut călărind?
‎Pe ce fel de cal?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună!
‎Am încercat să sun, dar am zis ‎că e o chestie personală.
‎- Ai băut? ‎- Sigur.
‎- Te-am trezit? ‎- Da.
‎Să știi că mă gândesc mereu la tine...
‎și îmi pare rău ‎că m-am purtat așa ciudat ieri.
‎Nu trebuia să te îndepărtez.
‎Judy, asta e...
‎Cred că trebuie să faci o pauză...
‎să te trezești și...
‎- Să te gândești ce vrei cu adevărat. ‎- Știu ce vreau.
‎Chiar așa?
‎Te plac, Michelle.
‎Te plac foarte mult.
‎Voiam să vin cu un casetofon ‎ca în ‎Spune orice...
‎dar știu că e prea siropos, deci...
‎Așa e, e siropos, dar mi-ar fi plăcut.
‎La naiba! Pot reveni.
‎Nu, înțeleg ideea.
‎Cred că ești deșteaptă
‎și amuzantă și frumoasă și sexy...
‎Și mâncarea ta e uimitoare...
‎iar ochii tăi sunt delicioși.
‎Aș vrea să te sărut chiar acum, ‎dacă mă lași.
‎Colega ta e acasă?
‎- E în tura de noapte. ‎- Grozav.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Sunt pentru tine.
‎Mulțumesc.
‎- Nu trebuia... ‎- Sunt de la mama...
‎pentru priveghi.
‎E recunoscătoare, la fel și eu.
‎Sunt recunoscător.
‎Măcar atât puteam face.
‎Înainte să uit, haina ta.
‎- Poftim! ‎- Mulțumesc.
‎Trebuie să vorbim ‎despre ce s-a întâmplat aseară.
‎Nu. Ce...?
‎Ce am făcut? Am spus vreo prostie?
‎Nu-ți amintești?
‎Eram beat mort.
‎Nu-mi mai amintesc nimic.
‎Zi-mi că n-am făcut prostii.
‎Nu ai făcut.
‎Doar că... Am văzut că bei și apoi...
‎Da.
‎Nu te judec. Doar că...
‎Îmi făceam griji.
‎Mulțumesc.
‎Nu mai băusem de un an.
‎M-am trezit azi-dimineață ‎și am avut un moment în oglindă voind...
‎să întorc timpul.
‎Știu ce spui.
‎Ascultă, nu cred că te mai pot ajuta.
‎Piața de închirieri e moartă și...
‎Cum e piața pentru achiziții?
‎De ce?
‎Te muți aici permanent?
‎Nu, dar se pare că părinții mei trebuie ‎să vândă din cauza lui Steve.
‎E o poveste lungă și nu pot s-o spun, ‎fiindcă iar mă apuc de băut.
‎Nu face asta.
‎Dar mama te-a plăcut mult
‎și vrea să fii agentul ei imobiliar.
‎Ce drăguț! Dar nu pot accepta.
‎Vrea pe cineva de încredere,
‎care să aibă grijă de ei.
‎Da, știu, dar acum...
‎Casa sigur valorează ‎cel puțin zece, cincisprezece „mili”.
‎- E ciudat că spun „mili”. ‎- Da.
‎Dar, acel comision ar trebui să-l iei tu.
‎Aș putea să mă uit.
‎Bună, Hazel!
‎Flo!
‎Apoi, la începutul anilor '80, ‎am scos podelele din marmură,
‎fiindcă erau alunecoase.
‎- Foarte. ‎- Și pompoase.
‎Desigur.
‎Nu voiam să am o casă de expoziție.
‎Voiam să fie un loc sigur ‎pentru copiii mei.
‎A fost, mamă.
‎E un loc minunat pentru copii.
‎Mulțumesc.
‎Și-ți mulțumesc iar ‎pentru ce ai făcut ieri pentru noi,
‎pentru acel priveghi frumos.
‎N-a fost mare lucru.
‎Ba da, a fost.
‎Ne-ai dat speranță,
‎când ne cuprindea întunericul.
‎Când Steven se întoarce, ‎mă voi asigura că-ți va mulțumi.
‎Mulțumesc.
‎- Benji, te las să termini turul. ‎- Bine.
‎Îmi voi odihni genunchii. Sunt...
‎os pe os.
‎Ai grijă pe scări!
‎O să le urc pe rând.
‎Le urcă pe rând.
‎Ești bine?
‎Da, sunt, dar...
‎Sunt multe de procesat.
‎Da. Subtil, nu?
‎- Da. ‎- Și abia am început.
‎Nu trebuie să... Pot să mă uit și singură.
‎De fapt, nu poți.
‎Oamenii se pierd aici.
‎Nu vreau să-ți găsesc scheletul ‎în odaia menajerei peste zece ani.
‎- Mă prefac că n-ai zis „odaia menajerei.” ‎- Și eu.
‎Asta e camera de zi, unde se vede ‎iubirea mamei mele pentru ciucuri.
‎Nu te uita.
‎Nu făcea parte din tur.
‎Sunt eu la opt ani, ‎purtând bluză pe gât la plajă.
‎Ți-era frig?
‎Nu, dimpotrivă. Era o vară toridă.
‎Era din cauza operațiilor.
‎Aveam cicatrici, iar Steve nu.
‎Am vrut să mă placă fetele, deci...
‎N-am vrut să le arăt.
‎Știi? Dar oricum nu m-au plăcut...
‎Sigur te-au plăcut.
‎Nu. E greu de crezut, dar băiatul ‎care era prieten bun cu o asistentă
‎nu era popular printre fete.
‎Să le ia naiba!
‎Nu te merită.
‎Căci cred...
‎Cicatricile arată că ai trecut ‎prin ceva greu și că ai supraviețuit.
‎Asta e povestea ta.
‎Îmi place ce spui.
‎Așa văd eu lucrurile.
‎Da.
‎Acela e un elefant din fildeș?
‎- Să mergem. ‎- E aberant.
‎Interesant.
‎CENTRUL MEDICAL BLUFFS
‎Bună, o caut pe Flo Gutierrez.
‎Cred că prenumele ei e Flora.
‎Sunteți rudă?
‎- Nu, dar... ‎- Doar familia are voie la ATI.
‎Da. Mulțumesc.
‎Bună, Michelle!
‎- Judy. Ce cauți aici? ‎- Bună!
‎Am venit imediat ce am aflat.
‎E bine?
‎Nu știu...
‎A avut un atac cerebral ‎și fac niște teste.
‎Doamne! Îmi pare rău.
‎Te ajut cu ceva?
‎Nu. Mersi. Nici nu erai obligată să vii.
‎Știu, dar...
‎Nu vrea să dispară!
‎Nu ai voie aici.
‎Ana, poți să nu mai fii polițistă o clipă?
‎Nu.
‎- N-ai auzit ce ți-am zis despre ea? ‎- Ba da.
‎„E un tsunami”, ce o mai fi și asta.
‎E o metaforă, dar lasă-mă să-ți explic.
‎În cel mai bun caz, ‎e o hărțuitoare instabilă
‎pe care am arestat-o pentru distrugere.
‎Nu hărțuiam, urmăream, ‎și am distrus mașina aia.
‎În cel mai rău caz, ‎e implicată într-o anchetă
‎în care fostul ei logodnic ‎e dispărut și, probabil, mort.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Iartă-mă că sunt protectoare,
‎fiindcă nu vreau să ajungi ca el.
‎E adevărat?
‎Eu...
‎Adică...
‎Teoretic, e dispărut.
‎Dar eu...
‎Știți ceva?
‎Nu pot face față acum.
‎E prea mult.
‎Îmi pare rău.
‎- Vreau să fiu cu mama. ‎- Bine.
‎Singură.
‎- Michelle. ‎- Nu.
‎O să... merg pe aici.
‎OBSTETRICĂ ȘI GINECOLOGIE ‎MATERNITATE
‎Ascultă, știu că te-ai străduit ‎să faci ce trebuie
‎și să fii un om mai bun.
‎Am vrut să știi că...
‎Te văd.
‎Bine.
‎Și eu te văd?
‎Nu... Adică în interior.
‎Dar mi-a crescut volumul de muncă
‎și ce vreau să spun e ‎că, dacă te menții pe calea corectă...
‎s-ar putea să ai o mașină în viitor.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Un comportament bun dă roade.
‎Ce naiba?
‎ȘTIU CE AI FĂCUT
‎Du-te înăuntru.
‎Vezi dacă avem vopsea.
‎Karen!
‎- Jeff. ‎- Jen.
‎- O caut pe Karen. ‎- Sunt bine.
‎- Tu ce faci? ‎- Bine.
‎Stai, nu asta ai întrebat?
‎Nu. În fine, mă întrebam...
‎Eu și Karen divorțăm, deci...
‎- Îmi pare rău. ‎- Da.
‎Din puținele detalii pe care le știu, ‎are sens.
‎- Mă întrebam... ‎- Mersi, apreciez.
‎- Dar tot răul e spre bine, nu? ‎- Fără îndoială.
‎Îmi pare rău c-am mințit-o pe Karen.
‎Nu merita asta, dar...
‎Nu e o minciună ‎când spun că am iubit-o.
‎Dar e diferit cu Sebastian.
‎Așa pare.
‎Iubirea mi-a bătut la ușă ‎și a trebuit să răspund.
‎Asta se întâmplă o dată ‎sau de două ori în viață, nu?
‎- Da. ‎- În orice caz, mulțumesc
‎că nu i-ai spus lui Karen ‎înainte să am eu ocazia.
‎- Rămân dator. ‎- Te poți revanșa.
‎Am fost vandalizați.
‎Pot să văd ce a filmat camera voastră ‎de supraveghere în ultima oră?
‎- O fi prins ceva. ‎- Sigur.
‎E... Nu te uita la asta.
‎- Iisuse! ‎- Da... nu am un obicei din asta.
‎- Nu? ‎- Ultima oră.
‎- Bine. ‎- Poftim.
‎E bine că oamenii au fost, ‎în general, binevoitori.
‎Nu Karen, evident. ‎Cred că asta o va deranja o vreme.
‎O s-o țină minte.
‎- Dar, în fața mea, părinții... ‎- Am nevoie de altceva.
‎- Sigur. ‎- Poți să ștergi asta... din cloud?
‎- Sigur. ‎- Și imaginile din ultima lună?
‎De ce? Și tu i-o tragi lui Sebastian?
‎Serios, vreau să le ștergi.
‎Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc.
‎O să fiu bine.
‎Grozav.
‎E grozav.
‎Bună!
‎Ai un copil frumos!
‎Mersi, nu e al meu. ‎Sunt mamă voluntară.
‎Ce anume?
‎Mamă voluntară.
‎Stăm voluntar cu bebelușii ‎în lipsa părinților.
‎Nu știam că există așa ceva.
‎Da.
‎Eu câștig mai mult decât bebelușii.
‎Îi ții în brațe puțin ‎și uiți lucrurile rele.
‎Sunt convinsă.
‎Ce slujbă de vis!
‎Eu zic s-o faci.
‎Dar... Serios?
‎- Cum...? ‎- E ușor.
‎Dai un interviu...
‎- Bine. ‎- Faci o pregătire.
‎Și gata.
‎Bine.
‎Îți verifică și cazierul.
‎- Trebuie să elimine infractorii. ‎- Da.
‎Poate ne mai vedem.
‎Da, poate.
‎Bună!
‎Vrei să-mi explici de ce Parker a scris ‎„Știu ce ai făcut” pe ușa de la garaj?
‎Rahat!
‎- Ce ai făcut? ‎- Nimic!
‎- Charlie? ‎- Eu...
‎Am început... să mă văd cu altcineva.
‎- Ai înșelat-o? ‎- Nu...
‎Nu era ceva serios cu Parker. ‎Doar ne vedeam.
‎Ea a crezut că e serios ‎dacă ne-a vandalizat casa.
‎- Nu e vina mea că e nebună. ‎- Bine...
‎Nu e nebună.
‎Ai tratat-o ca pe un rahat, ‎așa că a înnebunit.
‎- Bine... ‎- Haide!
‎Tu cum te-ai simți dacă ai iubi pe cineva
‎și ai afla că umblă cu altcineva?
‎Știi ceva?
‎Te-ai simți mizerabil.
‎Și te-ai întreba mereu ‎de ce n-ai fost suficient de bun.
‎Deci nu fi tipul ăla, Charlie.
‎Nu sunt.
‎Mi-am dat seama că nu-mi place Parker.
‎Iar Natalie e diferită. E calmă.
‎E calmă? Nu...
‎- Nu-i pasă cine o urmărește pe Instagram. ‎- Bine.
‎Și ea și-a pierdut tatăl.
‎Deci...
‎avem lucruri în comun.
‎Bine. Dar...
‎Fii bun cu ea.
‎Bine? Fii empatic.
‎Cere-i scuze lui Parker. Te rog.
‎Repară-ți greșelile.
‎Începând cu ușa de la garaj.
‎- Da? ‎- Era un ordin, nu o recomandare.
‎- Da. ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Mulțumesc.
‎Flo e bine?
‎Voi pleca. Voiam să știu dacă e bine.
‎E ținută în viață de aparate.
‎Nu arată bine.
‎Tu ești bine?
‎Nu.
‎Dar voi fi.
‎Michelle e norocoasă să te aibă.
‎Sunt familia mea.
‎Flo e ca o mamă pentru mine.
‎Înțeleg.
‎Și eu mi-am pierdut mama demult.
‎Te pot îmbrățișa?
‎- Nu. ‎- Bine.
‎- Linia de ponturi Steve Wood. ‎- Bună!
‎Cred că am ceva ce ați vrea să vedeți.
‎Steve?
‎Cine e?
‎Alo?
‎Pot să vorbesc cu Eleanor Hale?
‎Sunt fiica ei.
‎Da?
‎Când?
‎Nu, înțeleg.
‎Sigur. Mulțumesc.
‎- Bună! ‎- ‎Bună!
‎Nu vreau să te mint.
‎Și nu vreau să crezi ‎că te-am sărutat fiindcă eram beat.
‎Adevărul e...
‎că am vrut să te sărut de mult...
‎De la început.
‎Deci îți amintești.
‎Da.
‎Da, e cam tot ce-mi amintesc.
‎Subtitrarea: Dan Anescu