‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫מתי עזבת את ערב הזיכרון?‬
‫לא לפני מספיק זמן.‬
‫טוב.‬
‫ז׳קט נחמד.‬
‫שיט, הוא…‬
‫הוא של בן. הוא נתן לי אותו‬ ‫ושכחתי להחזיר לו.‬
‫מה עוד הוא נתן לך?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫טוב… את יודעת מה?‬
‫אני ממש תשושה,‬ ‫ואת נראית לי בצד האפל של השכרות.‬
‫אני חושבת שאני בצד האפל של האמת.‬
‫טוב… אני לא יודעת מה זה.‬
‫בואי פשוט…‬ ‫-תחשבי על זה.‬
‫אני לא יכולה. אין בזה שום היגיון.‬
‫אז בואי פשוט נלך לישון,‬
‫כי אני צריכה שתי דקות שבהן‬ ‫אני לא מרגישה שהקירות סוגרים עליי.‬
‫טוב? אז בואי…‬
‫למה הרכב של סטיב ווד היה אצלך?‬
‫כי…‬
‫אז הוא פשוט נתן לך אותו?‬
‫כן.‬
‫מי נותן מרצדס ששווה 80 אלף במתנה?‬
‫שאלת המשך מצוינת,‬
‫ואני אשיב עליה.‬
‫התשובה היא‬
‫שעמדתי לסגור עסקה גדולה עם סטיב,‬
‫והוא ביטל אותה,‬
‫ברגע האחרון, אז…‬
‫הוא הרגיש לא נעים.‬
‫ממש לא נעים.‬
‫כן, אז הוא נתן לי את המכונית‬ ‫בתור התנצלות על הביטול.‬
‫הוא ממש נדיב.‬
‫ואז הוא נעלם,‬
‫ועוד לא עשינו העברת בעלות,‬
‫אז הכנסתי אותה למחסן,‬
‫עד שכל העניין יתברר, מה שיכול לקחת…‬
‫שנים רבות.‬ ‫-שנים רבות.‬
‫ואולי לא יקרה בכלל.‬ ‫-לא.‬
‫אז איך היא נשרפה?‬
‫היא לא הניעה.‬
‫ואז אימא שלך השאירה אותה בצד הכביש.‬
‫כי חשבתי שהיא תהיה בסדר.‬
‫אתה יודע שאנשים אוהבים‬ ‫לשרוף מכוניות לצד הכביש.‬
‫לא ממש.‬
‫כן, ממש.‬
‫אנשים הם איומים.‬
‫כן. עצוב.‬
‫אז למה שלא נפנה למשטרה?‬
‫נכון? לפחות נודיע להם שסטיב‬ ‫לא נהג במכונית באותו ערב.‬
‫זה המעשה הנכון, נכון?‬
‫או שלא?‬ ‫-כלומר… היי,‬
‫הייתי שמחה לעשות את המעשה הנכון.‬ ‫-גם אני.‬
‫אבל, ילד…‬
‫אם נפנה למשטרה,‬
‫נצטרך לספר להם‬
‫שאתה נהגת במכונית,‬
‫ואז תסתבך בצרות צרורות,‬
‫ולעולם לא תקבל רישיון נהיגה.‬ ‫-לא.‬
‫אז…‬
‫את צודקת.‬
‫אוי. פאק.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אני מצטער.‬
‫חמודי… לא. אני יודעת.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-גם אני.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫נכון.‬
‫אנחנו מפשלים, אתה יודע?‬
‫כולנו מפשלים.‬ ‫-כולם. המון פעמים.‬
‫טוב, אז…‬
‫כן.‬
‫רק אל תיקח את הכול על עצמך, אתה יודע?‬ ‫על הכתפיים שלך. לילה טוב, חמוד.‬
‫חלומות פז.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫אלוהים, אני מרמה את הבן שלי.‬
‫אני משקרת לו.‬ ‫אני משקרת לכולם כל הזמן.‬
‫טוב, אבל את יודעת מה?‬ ‫את לא צריכה לשקר לי.‬
‫טוב?‬
‫ראיתי אותך מתנשקת עם בן, טוב?‬
‫זה היה… הוא נישק אותי…‬
‫זה היה חסר משמעות.‬
‫טוב, אבל זה נראה קצת לא הוגן כלפיי,‬
‫כי אמרת לי לא להיות עם מישל‬ ‫בגלל הקרבה לפרז,‬
‫אבל לך מותר להתחרמן חופשי עם בן.‬
‫אני לא ״אתחרמן״ איתו שוב לעולם.‬
‫חבל מאוד,‬
‫כי בעולם נורמלי,‬ ‫יכולתם להיות זוג ממש טוב.‬
‫טוב…‬
‫אנחנו לא חיים בעולם נורמלי.‬
‫כבר לא.‬
‫ו… זה בן.‬
‫זה אחיו של סטיב.‬
‫זה אחיו המתוק של סטיב. טוב?‬
‫היי, את יודעת מה?‬ ‫כבר קרו דברים מטורפים יותר.‬
‫לא, באמת שלא.‬
‫תראי, הוא יבוא בבוקר,‬ ‫לראות דירות להשכרה,‬
‫ואני אגיד לו שזאת הייתה טעות,‬ ‫ושאני לא יכולה לעבוד איתו יותר.‬
‫אם זה היה חסר משמעות,‬ ‫למה שלא תעבדי איתו יותר?‬
‫אני לא רוצה את בן. אני לא רוצה אף אחד.‬
‫אני גמרתי עם כל זה.‬
‫אני לא.‬
‫ומה? אנחנו אמורות‬ ‫לא להיות יותר מאושרות לעולם?‬
‫רק בגלל ש…‬
‫עשינו כמה דברים רעים,‬
‫אנחנו לא ראויות לאהבה?‬
‫את כן.‬
‫את ראויה לאהבה.‬
‫גם את.‬
‫אלוהים… אני לא בטוחה.‬
‫אני כן.‬
‫אם את רוצה להיות עם מישל,‬
‫אני לא יכולה לעמוד בדרככן.‬
‫אני רוצה שתקבלי כל מה שאת רוצה.‬
‫טוב? רק…‬
‫תתרחקי מפרז.‬
‫טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-תפסיקי להתוודות.‬
‫אני אזהר נורא.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אותך.‬
‫ברצינות, אל תגידי כלום.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב?‬
‫כי יש לך בעיה של דליפה מהפה.‬
‫אני לא אדלוף.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב.‬
‫את שיכורה.‬
‫רק קצת, עכשיו. זה קצת פיכח אותי.‬
‫כן, התאפסת על עצמך.‬ ‫-תודה.‬
‫קו המידע על סטיב ווד.‬
‫גברת…‬
‫כן.‬
‫גברת, אני לא מבין אף מילה.‬
‫תתרחקי מטוחן האשפה בבקשה.‬
‫כן, זה הטוחן…‬
‫אח שלי.‬
‫המפכ״ל הייסטינגס. היי.‬
‫איך הולך?‬
‫יש כיווני חקירה מוצקים?‬
‫תגדיר ״מוצקים״.‬
‫כשמישהו נעלם ומשאיר תאום זהה בשטח,‬
‫זה מציב… אתגרים מסוימים.‬
‫אם האתגר גדול עליך,‬ ‫אני יכול להחליף אותך במישהו אחר, פרייגר.‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫אני רק אומר ש…‬
‫הפרס הכספי הזה בעייתי.‬
‫מאה אלף דולר גורמים לאנשים‬ ‫לראות מה שהם רוצים לראות.‬
‫טוב, מה שאני רוצה לראות זה…‬
‫צדק בשביל סטיב ווד.‬
‫הוא בחור טוב ממשפחה טובה.‬
‫אז למה ה־FBI חוקרים אותו‬ ‫בחשד להלבנת כספים?‬
‫אולי מוטב לשאול‬
‫למה ארוסתו לשעבר הסגירה אותו,‬ ‫ואז רוקנה את חשבון הבנק שלו?‬
‫זאת שאלה אחרת. לאו דווקא יותר טובה.‬
‫היא יותר טובה.‬
‫ג׳ודי הייל היא נוכלת ערמומית שמחפשת כסף,‬
‫ויש לי תחושת בטן שגם נקמה.‬
‫באמת?‬
‫אתה חושב שמורה למלאכת יד בבית אבות‬
‫חשודה יותר מהמאפיה היוונית,‬ ‫שבשירותה הוא עבד?‬
‫ה… מאפיה היוונית.‬
‫פרייגר,‬
‫אתה לא מתחיל שוב לרדת מהפסים, נכון?‬
‫תענה לטלפון, אחי.‬
‫אתה מתחיל להדאיג אותי.‬
‫אני לא אחיך, חבוב.‬
‫קו המידע על סטיב ווד.‬
‫ראית אותו רכוב על סוס?‬
‫איזה מין סוס?‬
‫היי.‬
‫-ניסיתי להתקשר, אבל אז כזה…‬
‫זה לא לטלפון.‬
‫שתית משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫הערתי אותך?‬
‫כן.‬
‫רק רציתי להגיד שאת לא יוצאת לי מהראש,‬
‫ושאני מצטערת שהתנהגתי מוזר אתמול,‬
‫ושלא הייתי צריכה להרחיק אותך.‬
‫ג׳ודי, זה…‬
‫נראה לי שאת צריכה, אולי,‬
‫לנשום רגע,‬
‫להתפכח, ו…‬
‫פשוט לחשוב מה את באמת רוצה.‬
‫לא, אני יודעת מה אני באמת רוצה.‬ ‫-כן?‬
‫אני מחבבת אותך, מישל.‬
‫אני ממש מחבבת אותך.‬
‫רציתי לבוא עם טייפ מעל הראש,‬ ‫כמו ב״אמרי לי כן״,‬
‫אבל אני יודע שזאת קלישאה, אז…‬
‫כן, זאת קלישאה מוחלטת,‬ ‫אבל הייתי אוהבת את זה.‬
‫שיט! אני יכולה לבוא שוב.‬ ‫-לא…‬
‫אני מעריכה את הכוונה.‬
‫אני פשוט חושבת שאת ממש חכמה,‬
‫ומצחיקה, ויפה, וסקסית, ו…‬
‫האוכל שלך מדהים…‬
‫והעיניים שלך מטריפות,‬
‫ואני ממש רוצה לנשק אותך עכשיו,‬ ‫אם תיתני לי.‬
‫השותפה שלך בבית?‬
‫יש לה משמרת לילה.‬
‫מעולה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אלה בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫לא היית צריך.‬ ‫-הם…‬
‫הם מאימא שלי.‬
‫כתודה על ערב הזיכרון.‬
‫היא מודה לך, וגם אני. אני…‬
‫מודה לך מאוד, וגם היא.‬
‫זה המעט שיכולתי לעשות.‬
‫לפני שאשכח… הז׳קט שלך.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫כדאי שנדבר על מה שקרה אתמול.‬
‫אוי לא. מה…‬
‫מה עשיתי?‬
‫אמרתי איזו שטות?‬
‫אתה לא זוכר?‬
‫הייתי ממש שיכור.‬
‫היה לי מין בלקאאוט.‬
‫אוי לא. רק שלא עשיתי איזו שטות.‬
‫לא. לא עשית שטות.‬
‫זה… אני פשוט…‬
‫ראיתי שאתה שותה, ו…‬
‫כן.‬
‫אני לא שופטת אותך, רק…‬
‫הייתי מודאגת.‬
‫תודה.‬
‫לפני שבוע חגגתי שנה בלי אלכוהול.‬
‫הבוקר קמתי, והיה לי מין כזה…‬
‫רגע מול המראה, שעושה חשק…‬
‫למחוק את כל מה שאתה רואה.‬
‫אני לא מתחברת לזה בכלל.‬
‫שמע, האמת היא ש…‬
‫נראה לי שאני כבר לא יכולה לעזור לך.‬
‫שוק הדירות להשכרה מת, ו…‬
‫מה מצב שוק הדירות לרכישה?‬
‫למה?‬
‫אתה עובר הנה לצמיתות?‬
‫לא, אבל…‬
‫נראה שהוריי ייאלצו למכור, בגלל סטיב.‬
‫זה סיפור ארוך, ואני לא יכול להיכנס לזה,‬ ‫אחרת אחזור מיד לשתות.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אבל אימא שלי כל כך התלהבה ממך ש…‬
‫היא רוצה שתהיי סוכנת הנדל״ן שלה.‬
‫זה ממש נחמד,‬
‫אבל… אני לא יכולה.‬
‫היא רוצה מישהי שהיא תוכל לסמוך עליה,‬
‫כדי לדעת שהם יקבלו יחס הוגן.‬
‫אני יודעת, פשוט החיים שלי כרגע…‬
‫הבית בטח שווה לפחות 10־15 מיל׳.‬
‫סליחה שאמרתי ״מיל״, זה מגעיל.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אם העמלה הזאת מגיעה למישהי,‬
‫היא מגיעה לך.‬
‫אני יכולה להעיף מבט.‬
‫היי, הייזל.‬
‫פלו?‬
‫ואז, בשנות ה־80 המוקדמות,‬
‫עקרנו את רוב רצפות השיש,‬
‫בגלל שהן היו חלקלקות.‬
‫נורא חלקלקות.‬
‫ומנקרות עיניים.‬
‫כמובן.‬
‫לא רציתי בית לראווה.‬
‫רציתי שהוא יהיה מקום בטוח לילדיי.‬
‫הוא היה כזה, אימא.‬
‫לא, זה בית נהדר לילדים.‬
‫תודה.‬
‫ותודה, שוב, על מה שעשית למעננו אתמול.‬
‫ערב הזיכרון הנהדר.‬
‫זה היה שום דבר.‬
‫זה היה הכול.‬
‫נתת לנו תקווה,‬
‫בדיוק ברגע הקודר מכול.‬
‫כשסטיבן יחזור הביתה,‬
‫אדאג שהוא יודה לך כמו שצריך.‬
‫זה… תודה.‬
‫בנג׳י, אתן לך לסיים את הסיור.‬ ‫-טוב.‬
‫אני צריכה לתת מנוחה לברכיים. אני…‬
‫עצם על עצם.‬
‫תיזהרי במדרגות, אימא.‬
‫אעלה אחת־אחת.‬
‫היא תעלה אחת־אחת.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. לא, פשוט…‬
‫זה הרבה במכה אחת.‬
‫כן. מינימליסטי, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-ואנחנו עוד בתחילת הסיור.‬
‫שמע, אתה לא חייב…‬
‫אני יכולה לעשות סיבוב בעצמי.‬
‫למעשה, את לא יכולה.‬
‫אנשים הולכים לאיבוד פה.‬
‫לא הייתי רוצה למצוא את השלד המאובק שלך‬ ‫בחדר המשרתת בעוד עשר שנים.‬
‫אעמיד פנים שלא אמרת ״חדר המשרתת״.‬
‫גם אני.‬
‫זה הטרקלין,‬
‫בו אפשר לראות את האהבה של אימא שלי‬ ‫לגדילים במלוא הדרה.‬
‫אל תסתכלי על זה.‬
‫זה לא חלק מהסיור.‬
‫כן. זה אני בגיל שמונה,‬
‫לובש גולף בחוף הים.‬
‫למה? היה לך קר?‬
‫לא, להפך.‬
‫זה היה קיץ חם מאוד.‬
‫לא, זה היה בגלל הניתוחים.‬
‫היו לי צלקות, ולסטיב לא.‬
‫ורציתי למצוא חן בעיני הבנות, אז…‬
‫חשבתי, למה לפרסם את כל זה?‬
‫ובכל זאת לא מצאתי חן בעיניהן.‬ ‫-בחייך, זה לא נכון.‬
‫לא. תאמיני או לא, הנער המאושפז,‬ ‫שחברתו הטובה ביותר היא אחות,‬
‫לא בדיוק הביא את כל הבנות לחצר.‬
‫זין עליהן.‬
‫הן לא ראויות לך.‬
‫כי אני…‬
‫אני חושבת שצלקות מראות שעברת משהו קשה,‬
‫ושרדת.‬
‫וזה הסיפור שלך.‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫ככה אני רואה את זה.‬
‫כן.‬
‫זה פיל עשוי משנהב?‬
‫ו… אנחנו הולכים.‬ ‫-כי זה ממש דפוק.‬
‫מעניין.‬
‫- מרכז רפואי בלאפס -‬
‫היי. אני מחפשת את פלו גוטיירז.‬
‫נדמה לי ששמה הפרטי הוא ״פלורה״.‬
‫את קרובת משפחה?‬
‫לא, אבל…‬ ‫-המלר״ד לקרובי משפחה בלבד. צר לי.‬
‫כן. תודה.‬
‫היי. מישל.‬
‫ג׳ודי, מה את עושה פה?‬ ‫-היי.‬
‫היי… באתי ברגע ששמעתי.‬
‫היא בסדר?‬
‫אני לא יודעת. היא…‬
‫היה לה שבץ, ועושים לה בדיקות.‬
‫אלוהים! אני נורא מצטערת.‬
‫אני יכולה לעזור במשהו?‬
‫לא. תודה. את לא…‬
‫לא היית צריכה לבוא.‬
‫אני יודעת, אבל…‬
‫אלוהים, זה לא ייעלם.‬
‫אסור לך להיות פה.‬
‫אנה, את מוכנה להפסיק להיות שוטרת‬ ‫לשתי דקות, בבקשה?‬
‫לא.‬
‫לא שמעת מילה ממה שאמרתי עליה?‬
‫כן, שמעתי.‬
‫היא ״מים סוערים״, מה שזה לא יהיה.‬
‫זאת מטפורה.‬
‫אבל תני לי להסביר לך:‬
‫במקרה הכי טוב,‬
‫היא מעורערת, מואשמת בהטרדה,‬
‫שאותה עצרתי באופן אישי על גרימת נזק לרכוש.‬
‫לא הטרדה, יותר מעקב,‬ ‫והרכוש היה המכונית ההיא.‬
‫במקרה הגרוע, היא מעורבת בחקירה שמתנהלת‬
‫שבה ארוסה לשעבר נעדר, ואולי מת.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אז סליחה שאני מגוננת,‬ ‫בגלל שאני לא רוצה שיקרה לך מה שקרה לו.‬
‫זה נכון?‬
‫אני…‬
‫כלומר…‬
‫טכנית, הוא נעדר.‬
‫אבל אני…‬
‫את יודעת מה? אני…‬
‫זה גדול עליי כרגע.‬
‫זה יותר מדי.‬
‫אני נורא מצטערת.‬
‫אני רק רוצה להיות עם אימא שלי. לבד.‬
‫מישל…‬ ‫-לא.‬
‫אני פשוט…‬
‫מכאן.‬
‫- מחלקת גינקולוגיה ויולדות -‬
‫תקשיב, אני…‬
‫אני יודעת שעשית מאמץ‬ ‫לעשות את המעשה הנכון,‬
‫ולהיות אדם טוב יותר,‬
‫ואני רק רוצה שתדע ש…‬
‫אני רואה אותך.‬
‫טוב.‬
‫גם אני רואה אותך…?‬
‫לא, כאילו… את מי שאתה בפנים.‬
‫בכל אופן, נכנסה לי עבודה,‬
‫ומה שאני אומרת‬
‫זה שאם תישאר על דרך הישר,‬
‫אולי תהיה מכונית בעתיד שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ההתנהגות הטובה משתלמת, חבר.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- אני יודעת מה עשית -‬
‫טוב, תיכנס.‬
‫תבדוק אם יש לנו צבע.‬
‫קארן!‬
‫ג׳ף.‬ ‫-ג׳ן.‬
‫כן… אני מחפשת את קארן.‬ ‫-שלומי מצוין.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫רגע, זה לא מה ששאלת הרגע?‬
‫לא. ממש לא.‬
‫בכל אופן, תהיתי…‬ ‫-אנחנו מתגרשים, קארן ואני. אז…‬
‫וואו. צר לי.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, מהפרטים הבודדים שאני יודעת,‬
‫זה די הגיוני.‬
‫בכל אופן, תהיתי…‬ ‫-תודה, כן. מעריך את זה.‬
‫אבל את יודעת… זה לטובה. נכון?‬
‫ללא ספק.‬
‫מן הסתם, רע לי עם זה ששיקרתי לקארן.‬
‫זה לא הגיע לה. אבל…‬
‫זה לא שקר להגיד שהייתה בי אהבה כלפיה,‬
‫זה פשוט… שונה עם סבסטיאן.‬
‫אני מתארת לעצמי.‬
‫האהבה דפקה בדלת שלי, והייתי חייב לפתוח.‬
‫זה דבר שקורה פעם,‬ ‫מקסימום פעמיים בחיים. נכון?‬
‫כן.‬ ‫-על כל פנים, תודה לך,‬
‫שלא גילית לקארן לפני שהספקתי לעשות את זה.‬
‫אני חייב לך טובה.‬
‫אני יודעת איזו!‬
‫עשו אצלנו ונדליזם,‬
‫ורציתי לעבור על הצילומים‬ ‫ממצלמת הרחוב שלכם‬
‫מהשעה האחרונה, ולראות אם היא קלטה משהו.‬
‫בטח.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אל תסתכלי…‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫כן, אל… תהפכי את זה להרגל.‬
‫לא?‬ ‫-השעה האחרונה…‬
‫בבקשה.‬
‫הצד החיובי הוא שאנשים גילו בי תמיכה.‬
‫לא קארן, כמובן.‬
‫אני חושב שזה משהו שיישאר איתה לכמה זמן.‬
‫היא תזכור את זה.‬
‫אבל לפחות בנוכחותי, הוריי…‬
‫אני צריכה עוד טובה.‬
‫טוב.‬ ‫-אתה מוכן למחוק את זה מהענן?‬
‫בטח.‬
‫וכל דבר אחר מהחודש האחרון?‬
‫למה? גם את מזדיינת עם סבסטיאן?‬
‫ברצינות, אני צריכה שתמחק את זה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫מהמם.‬
‫זה באמת מהמם.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫התינוק שלך יפהפה.‬
‫תודה. היא לא שלי.‬
‫אני רק מחבקת.‬
‫את מה?‬
‫מחבקת.‬
‫אנחנו מתנדבות להחזיק את הילדים‬ ‫כשההורים לא בסביבה.‬
‫לא ידעתי שיש דבר כזה.‬
‫כן.‬
‫אני מרגישה שזה תורם לי‬ ‫יותר מאשר לתינוקות.‬
‫את מחזיקה אותם לשתי שניות‬ ‫ושוכחת שיש דברים רעים בעולם.‬
‫כן, אני בטוחה.‬
‫וואו, איזו עבודה חלומית.‬
‫תעשי את זה.‬
‫ברצינות?‬
‫איך בכלל…?‬ ‫-זה קל.‬
‫את פשוט ניגשת לראיון.‬
‫טוב.‬ ‫-מקבלת קצת הדרכה,‬
‫ואז את בפנים.‬
‫טוב.‬
‫אחרי שעושים בדיקת רקע.‬
‫חייבים לסנן את הפושעות.‬
‫כן.‬
‫אז אולי ניפגש.‬
‫כן, אולי.‬
‫היי.‬
‫בא לך להסביר לי למה פרקר‬ ‫הרגישה צורך לרסס‬
‫״אני יודעת מה עשית״‬ ‫על דלת החניה שלנו?‬
‫שיט…‬
‫מה עשית?‬ ‫-כלום!‬
‫צ׳רלי?‬ ‫-אני…‬
‫אני פשוט…‬
‫התחלתי להיפגש עם מישהי אחרת.‬
‫בגדת בה?‬ ‫-לא…‬
‫לא היה בינינו קטע רציני. סתם בילינו יחד.‬
‫בעיניה זה היה מספיק רציני‬ ‫בשביל להשחית לנו את הבית!‬
‫זו לא אשמתי שהיא משוגעת.‬ ‫-טוב…‬
‫היא לא משוגעת.‬
‫התייחסת אליה כמו אל חרא, וזה שיגע אותה.‬
‫טוב… זה…‬ ‫-בחייך.‬
‫תאר לך איך היית מרגיש‬ ‫אם היית אוהב מישהי,‬
‫והיית מגלה שהיא בוגדת בך.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫היית מרגיש חסר ערך.‬
‫והיית תוהה כל הזמן מה בך לא מספיק טוב.‬
‫אז אל תהיה הבחור הזה, צ׳רלי.‬
‫אני לא.‬
‫פשוט הבנתי שאני לא באמת מחבב את פרקר.‬
‫ונטלי היא שונה. היא זורמת.‬
‫היא זורמת? אני לא…‬
‫לא אכפת לה מעוקבים באינסטגרם, או…‬ ‫-טוב.‬
‫תראי…‬
‫וגם היא איבדה את אבא שלה.‬
‫אז…‬
‫יש לנו מכנה משותף, אני מניח.‬
‫טוב. פשוט…‬
‫תהיה טוב אליה.‬
‫טוב? תהיה טוב.‬
‫תתנצל בפני פרקר.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה צריך לנקות אחריך.‬
‫בתור התחלה: הדלת של החניה.‬
‫כן?‬ ‫-זאת הייתה דרישה, לא הצעה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫פלו בסדר?‬
‫תראי, אני עוזבת.‬
‫אני רק רוצה לדעת אם היא בסדר.‬
‫היא מונשמת.‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫לא.‬
‫אבל אני אהיה.‬
‫מזל של מישל שיש לה אותך.‬
‫הן המשפחה שלי.‬
‫פלו היא הדבר הכי קרוב לאימא‬ ‫שהיה לי כבר המון זמן.‬
‫אני מבינה.‬
‫איבדתי את אימא שלי לפני כמה זמן.‬
‫אפשר לתת לך חיבוק?‬
‫לא.‬ ‫-טוב.‬
‫- שיחות אחרונות -‬
‫- אתונה, יוון‬ ‫ניופורט ביץ׳ -‬
‫קו המידע על סטיב ווד.‬
‫היי.‬
‫יש אצלי משהו שכדאי שתראו.‬
‫סטיב?‬
‫מי זה?‬
‫הלו?‬
‫היי. אפשר לדבר עם אלינור הייל?‬
‫זאת הבת שלה.‬
‫באמת?‬
‫מתי?‬
‫לא, אני מבינה.‬
‫בטח. תודה.‬
‫היי.‬
‫אני לא רוצה לשקר לך.‬
‫ואני לא רוצה שתחשבי‬ ‫שנישקתי אותך בגלל שהייתי שיכור.‬
‫האמת היא ש…‬
‫רציתי לנשק אותך כבר המון זמן.‬
‫כאילו…‬
‫כל הזמן.‬
‫אז אתה כן זוכר.‬
‫כן‬
‫כן, זה בערך הדבר היחיד שאני זוכר.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬