PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Máš tam srdíčko. - Fuj.
EKO DERATIZACE
Poslední past je prázdná.
Snad je to dobrý.
Díky, Slade.
Ale do mrazáku se nedostaly?
Ne.
Máte kliku.
Je bytelnej.
Chcete ho?
Vážně?
Naprosto.
Hodil by se, mám sedm dětí, ale…
Na takovej Cadillac nemám.
- Berte. - Je váš.
Bez toho mrazáku se cítím mnohem líp.
Lněné krekry.
Jsem ráda, že už ho nikdy neuvidím.
Že jo?
Je fajn se zbavit věčné připomínky.
Jo.
Pojďme si to dneska užít.
- Jo. - Večer bude paella.
Trvá to šest hodin, ale bez práce není legrace, ne?
Nevíš, jestli máme doma šafrán?
Ne, nevím.
Vím, že tě bolí záda.
Takže po večeři…
konopní gumídci, horká vana…
- Poslouchám. - A dokument o Indkách,
co si vyrábí vlastní vložky. Prý je to motivační.
Víš, co ještě je motivační? Čtyři lahve za cenu tří.
Vidíš, to je štěstí.
Říkám ti, co jsem vrátila ten kámen, došlo k energetickému posunu.
To doufám, protože mamka potřebuje pauzu.
Pak je tu dokument o saúdskoarabských ženách, co řídí.
Jsou to Saudky nebo Saúdky?
Nevím, jestli řídí,
protože už to uměly, nebo se teprve učí, ale má to být fakt dobré.
263,42 $.
A jiný o misogynii a pornopomstě.
Zavěšený cent! To miluju.
Promiňte, vaše karta neprošla.
Zkuste to znova, prosím.
Zkoušel jsem to. Dvakrát.
Tak asi máte něco s tou vaší čtečkou.
Nebo jste překročila limit.
Nebo vy jste překročil limit.
To ani nedává smysl.
Tak něco vyndejte. Fakt potřebujete osm lahví vína?
Promiňte, vy jste šerif přes víno?
Protože já jsem policie přes kokoty a máte právo nevypovídat.
Co máte za problém, dámo?
Ty jseš kurva můj problém, Tylere!
Tohle neplatím.
Tohle neuklízím.
Tak já.
Klid, jenom…
Sakra.
To je horší, než jsem myslela.
DLUH $ 13 624,19
- Můžu nějak pomoct? - Půjčíš mi 20 táců?
V hotovosti nemám.
- Kdybych dostala zpátky své obrazy… - Judy…
Jak jinak můžu pomoct?
Víš, třeba bys mohla…
Mohla bys kolem mě přestat poletovat…
Třeba.
- Promiň. To nikdo nemá rád. - To nic.
- Záda? Chceš korzet? - Kurva, přestaň!
- Fajn. - Promiň.
To nic.
Judy, víš, že tě mám ráda.
Taky tě mám ráda.
A vím, že poslední týdny byly náročné,
ale jsme spolu dennodenně…
celé ty dny a je to…
Moc pěkné.
Jo, ale…
- Vím, že máš lásky na rozdávání. - Děkuju.
Ale trochu se nám tu rodí závislost.
A já potřebuju trochu prostoru, abych trochu víš co…
dostala život do původních kolejí.
Jasně. Naprosto.
- Jo? - Jasně.
Jo.
Super.
- Začíná to teď? - Jo.
- Dobře. - Fajn.
- Díky. - Není zač.
Kdybys něco potřebovala…
Vím, jak jsi blízko.
- Jo… - Dobře.
Mám spoustu práce, ale…
Fajn.
Díky.
Pardon.
Promiňte.
SENDVIČE ARBY’S JIŽ BRZY
Arby’s?
Jako mňam.
Jasně, pro lidi je to skvělé,
ale galerie je úplně pryč.
Potřebuju zpátky své obrazy.
Jasně, celoživotní práce.
Vlastně jsem je chtěla prodat.
Netušíš náhodou, kde jsou?
Ne, bohužel. Mám se zeptat Howarda?
Ne, to ne. Má spoustu práce. Neví, kam dřív skočit.
Skočit? Dík, žes zaskočila s obědem. Ten sendvič ve mně zaplnil prázdnotu.
Ráda.
Nemohly skončit u tvých rodičů? Co myslíš?
Ne, promiň.
Ale Judy,
chci ti něco říct.
- Mělas pravdu. - Vážně?
Steve jel do Mexika.
Co?
Před měsícem.
Mají záznam, jak v kamionu přejel hranice.
Panebože.
Vědí, co tam dělal?
Nevím, něco s autodíly.
Fakt je domácí?
Chutná jak koupený, v dobrým.
- Dělám vlastní ořechové máslo. - To říkáš jen tak…
No nic. Ukázalo se, že FBI…
jde po větší rybě.
Takže když ho najdeme a přimějeme spolupracovat,
nabídnou mu dohodu.
A bude v pohodě.
- Vážně? - Jo. Aspoň něco, ne?
- Jo, aspoň něco. - Takže…
- Jude… - Jo.
- Jestli ještě něco víš… - Nevím.
- Co dělal ty dny předtím. - Ne.
Jestli víš, kde je…
- Nevím. - Jestli jo, řekni to.
- Nevím. - Jsme zoufalí.
- Můžeš mi věřit. - Věřím. Jen vím, že byl ve stresu
a před pár dny koupil byt, vycouval z toho a Jen to finančně dost posral.
Počkej. Jen, tvé Jen?
Komu?
Jen ho před pár dny viděla?
Teda…
Řekla jsem před pár dny?
Mám na čas mizerný odhad.
Znáš mě.
Ty krávo pitomá.
Ty krávo blbá, pitomá.
Cos to provedla?
To nemůžeš být zticha?
Buď do prdele jednou zticha. Proč nemůžeš být zticha?
To nemůžeš aspoň minutu mlčet?
Nemůžeš pro jednou sklapnout a dělat, co se ti řekne?
Jsem taková…
- Sakra, promiň… - Ne, promiň…
Nemůžeš za to. Měla jsem se zamknout.
- Určitě? - Jo, pojď.
Umyju si ruce a jdu.
Jsi v pořádku?
Jo, jenom… To víš.
Den blbec.
Já taky.
- Den na hovno. - Že jo?
Asi retrográdní Merkur nebo co.
- Není retrográdní furt? - Že jo?
Jsi v pořádku?
- Chceš se o tom bavit? - Fakt ne. A ty?
Bože, ne.
Chceš se o tom napít?
Neměla bych…
Je toho spousta, co by se nemělo.
Ano.
Moc ráda bych se o tom napila.
Ahoj, Lorno!
Můžeš na slovíčko?
Ale šup šup, Jennifer. Mám slibný oběd s bývalým senátorem.
Viděl mě na titulce Prodáno a neúnavně mě stíhá.
Proč chodíš jako mrzák?
Hrála jsem s Charliem basket a hnula si se zádama, mám korzet.
Máš rozum? Bylo ti 50.
Popravdě nebylo.
- Určitě? - Můžu už mluvit?
Za kolik se dá prodat můj dům?
Myslíš náš dům?
Ne, pomohla jsi se zálohou, ale není to…
Složila jsem celou zálohu.
Jsem napsaná ve smlouvě.
- Vážně? - Ted na tom trval.
Opravdu?
Dobře.
Každopádně je to teď trochu napjaté a mám…
zpoždění se splácením hypotéky.
Myslím, že je čas si s kluky najít něco menšího.
Ne.
Jak, ne?
Nedovolím ti prodat jediný domov, který poznali.
Dům plný vzpomínek na jejich otce.
Tvůj problém není hypotéka, Jennifer.
Tvůj problém jsi ty.
Prosím?
Tvá osobnost lidi odrazuje.
Ovlivňuje to prodeje.
To není moje vina,
že těhotný pár nechtěl bydlet v domě s plísní.
Ti těhotní dnes ráno dům s plísní koupili, jakmile jsem zakročila.
Zakročila?
Potřebovali láskyplné pošťouchnutí.
To nikdy nebyla tvá silná stránka.
Teda to vždy trápilo.
Nezapomeň,
jediné, co se prodává hůř než plesnivý dům, je zatrpklá žena.
S tím nechce žít nikdo.
Co to do prdele je?
No ty vole.
Ty krávo.
Charlie!
Ty teda flexíš!
Kdes to fáro vzal?
Máma ho měla schovaný. Asi ho dostanu k narozkám.
Je prostě fakt mega.
Zkusíme, kolik z něj vytáhnem?
Si piš.
Moje vlasy!
Ne…
Ne, kamery fungují.
Prostě…
až moc dobře.
Takže jsem si uvědomila, že nechci plné pokrytí.
Takže jestli by šlo nějak snížit…
Chápu. Jo.
Já vím, podepsala jsem smlouvu…
Když vás mám na telefonu, neporadíte mi…
jak smazat nějaký záznam?
Dobře.
Jo, jen…
Jo.
Čauky.
- Ahoj. - Omlouvám se.
Janice řekla, že mám jít dál.
Když to řekla Janice, tak je to asi v pohodě.
Co pro tebe…
Co tu děláš?
Jasně...
Nechci tě moc zdržovat, ale…
Obědval jsem teď s Judy a prý jsi se Stevem pracovala.
To říkala?
- To řekla? - Že prý vycouval z nějaké koupě.
Krátce před tím zmizením. Prý ti dost zavařil.
Neřekla bych „zavařil“.
No, řekla „posral“.
Víš, obchody se ruší každou chvíli.
Neberu si to.
Jasně, a uvedl důvod, nebo se choval nějak divně?
Vlastně ho neznám, tak nevím, co je u něj normální…
- Možnás ho viděla jako poslední. - Ne.
Jsem si jistá, že ne.
Má spoustu kolegů a… lidí.
- Jistě. Jo. - Moc jsem ti nepomohla.
Ještě jedna otázka.
Děláš i krátkodobé pronájmy?
Prosím?
Nevím, jak dlouho tohle potrvá,
ale žiju s mámou, zbožňuju ji,
ale tak nějak už to nemůžu vydržet. Dává to smysl?
Jo, dává.
Kouknu ti na nějaké krátkodobé nabídky.
L4, L5?
- Cože? - Záda.
L5-S1. Skoro.
Na jak dlouho chceš…
- pronájem? - Těžko říct. Nevím.
Čekali jsme, že už se objeví. Lidi jen tak nezmizí, ne?
Jo.
Dobrý?
V pohodě.
Už se nenakláněj. Skřípneš si to.
Dobře.
Jsem v pohodě.
Určitě?
Jo.
Pronájmy. Ale koukni i na dlouhodobé.
- Jsi… - Dobrý.
- Můžu… - Ne, dobrý.
Dík, žes mě hodil domů.
- Tos nemusel. - V poho.
- Nechci tlačit, ale můžu to odbloko… - To ne!
- Ne? - Ne.
- Fajn. - Jsem úplně v pořádku.
- Nepotřebuju… - Fajn.
Jen dojít ke křeslu.
- Pomalu. - Jsem v pohodě.
Vážně…
- Jo. V pohodě. - Jo.
Fajn. Nenaplňuješ mě zrovna bezmeznou důvěrou, ale…
Do háje.
Jdu tam.
Dobře, díky.
- Dobrej. - Dobrý den.
- Známe se? - Teď už jo.
- Jsem Ben. - Ahoj.
Kámoška.
- Ahoj, Jen. - Ahoj, Karen.
Promiň, netušila jsem, že máš společnost.
Jo, není…
Právě načínám oranžový. Máš zájem?
Karen, prosím, neotvírej to.
Pěkně fest.
Jo. Hnula jsem si se zádama, tak možná potom.
Až můj chiropraktik odejde.
Jo?
Hnula se zádama.
Chápu.
Tys tu byl ten večer, ne?
Prosím?
- Ne. - Jo.
Viděla jsem tě na kameře.
Víš, jaks pak říkala, žes byla s dospělákem.
Mám to tady.
- Mlč. - Je to…
Sklapni.
To není on. Nevíš, o čem mluvíš.
Jsi opilá.
Dojdu pro trochu ledu.
Dobře.
Promiň.
Bože.
Snad jsem nic nepokazila.
- Ne. - Ale ne.
Víš, Jeff je zase mimo město a já…
jsem osamělá.
Já vím. Hele, to nic.
Vrať se prosím domů.
Tak jo.
Mám tě ráda.
Já tebe…
Ale tohle si nechám. Ty bys už neměla.
Tak jo.
- Promiň. - Bože.
Kurva.
Hele.
Za tohle se omlouvám.
Prochází si teď těžkým obdobím.
Manžel ji podvádí.
S chlapem.
- To člověka nutí k zamyšlení. - Jo.
Co to říkala?
O chlapovi, co tu byl večer a myslela, že jsem to já?
Byl to Steve?
Ne.
Ne?
Promiň, jenom…
Napadlo mě, když vypadal jako já
- a pracovala jsi pro něj… - To ne.
To byl úplně…
jiný muž. Timothy.
Chápu. Ne, já… Jo.
Promiň.
Mohlas tu samozřejmě mít milion jiných chlapů.
- Co? - Ne že bys…
tu měla milion chlapů.
A možná jo, nebo…
Budu si hledět svého
a budu jen tvůj „chiropraktik“.
Chce to ledovat.
Pokyn doktora.
Děkuju.
- Určitě jsi… - Jo.
A je to zpátky.
Jsem v pohodě.
Do hajzlu.
Hej! Tady se nesmí parkovat.
- To je vaše auto? - Jo, je moje.
Tak si přeparkujte. Tohle je soukromý pozemek.
Panebože.
Musíme vypadnout.
- To je krása. - Jo.
Panebože!
A ten výhled!
Že jo?
Díky.
To je nádhera. Vždycky jsem sem chtěla zajít.
Tak to ti vyšlo.
- Máš hlad? - Jo, ale asi už nevaří.
Michelle, kam jdeš?
Co děláš?
- Ahoj, šéfko. - Ahoj, Enrique.
Jsi šéfkuchařka?
Jo.
Už to smí dělat i ženský.
Co je to sakra napadlo?
Taky miluju vaření.
Vážně?
Fajn.
Pojď sem a předveď se.
Vážně?
Cože?
Měla ses vidět, kdyžs myslela, že se sem chci vloupat.
Ty jsi ale poctivka.
Nejsem.
Nevím.
Ta roztomilá ofinka a šatečky.
To je jen zástěrka.
Tak jo. Co si dáš?
- Co je tvá specialita? - Dělat ti radost.
Hezká specialita.
No…
Nevím, překvap mě.
Souhlasím jen proto, že jsem zoufalá.
- Kdybych dostal niklák… - Ať si to nerozmyslím.
Dobře.
Můžu?
Jo.
Tak jo.
Potřebuju, aby ses uvolnila.
- Snažím se. - Dobře.
Zahýbej prsty u nohou.
Jen s nimi zavrť.
Dobře.
Ten musel trpět, co?
Něco se uvolnilo.
- Jo. - Teď vydrž.
Tak jo.
Teď ruce křížem.
Teď se opatrně přesunu sem
a trošku tě zvednu.
Tak jo.
Velký nádech.
A všechno ven.
Jsi zlá mrcha.
- Ne. - Promiň.
- To nic. - Promiň.
Neomlouvej se.
V těle toho zadržujeme spoustu.
Trauma, stres…
vztek.
Je dobré tomu dát průchod.
21. února.
- Jistěže jsi Ryby. - Že jo?
Umělecky zaměřená a milující.
Možná až moc milující.
Je na tom něco špatného?
Kamarádce Jen přijdu trochu dotěrná.
Je Štír?
Jo.
Nejsi trochu vědma?
Jsem Býk. Leccos víme. Tak jo.
Musíš zkusit tu polentu, než vystydne.
Panebože.
To je nejlepší polenta, co jsem kdy měla. Nikdy ji nemám tak krémovou.
Je to jen máslo.
To je ve zkratce celá kulinářská škola.
Aspoň už tam nemusím.
A jak ses naučila vařit?
Sama, jako malá.
Jasně.
Máma se moc nestarala?
Ne. Často se někam vytratila, takže…
Musela ses o sebe postarat?
Jo.
I o ni.
Když konečně přišla domů, byla tak mimo,
že kdybych neuvařila, tak nejí.
Na dítě dost zátěž.
Jo. Díky.
Nechtělas mluvit o tom, jaks předtím nechtěla?
O nic moc nejde. Nevím.
Máma…
pořád volá mý bejvalce,
aby si na mě postěžovala.
Takže to je fakt super.
Na co si stěžuje? Jsi na ni tak hodná.
Nebo sobecká mrcha. Záleží, koho se zeptáš.
Ale je hezké, že spolu mluví. Máma mého ex mě nesnášela.
Kdy jste se rozešli?
Před nějakou dobou.
Jsi se svým ex v kontaktu?
Nikdo se nesmí dozvědět, co se stalo.
Ne.
Ne, je jasný konec.
Jasně.
Takže to neskončilo dobře?
Ne.
Ale…
Snažím se otočit list.
Chápu.
Hele.
Myslíš, že krystaly jsou hovadina,
nebo že jsou to magické látky tvořené duchovní energií?
Já vím, že jsou to magické látky tvořené duchovní energií.
Dobře.
Chci ti dát tohle.
Můj oblíbený.
Měsíční kámen?
- To je fakt pro mě? - Jasně.
Symbolizuje nové začátky.
Na nové začátky.
Promiň. Brečení před cizími lidmi zrovna nefandím.
No tak. Nejsi první, kterou jsem rozplakal.
Promiň.
Děláš to často, co?
Blbý fóry?
Nejsou hrozný, jen nejsou…
vtipný.
Dík za zpětnou vazbu.
Někdy mám pocit,
že Steve shrábl všechno sebevědomí a já srdeční vadu.
Zdá se, že máš dobré srdce.
O sedm operací později…
To nic. Můj problém.
A co ty? Ta záda jsou chronická?
Jo, byla jsem tanečnice…
- Vážně? - Už dávno.
- Já taky. - Kecáš.
Taneční škola slečny Hedleyové. První až pátá třída.
Dobře. Tak tohle musím vidět.
Co?
Musíš se předvést.
- Donutíš mě? - Jo.
Tohle bude asi…
dost dobrý.
Už ani nevím, co dělám.
To já taky nevím.
Fakt nevím, co se tu děje.
Tohle.
To je…
Ne, to nevyšlo.
Žížala.
Sleduj.
Nekecal jsem.
Není zač.
To je zvrhlý.
- Trochu jako Bez kalhot. - A tam je ta hranice.
Taková kravina.
Bože. Páni.
Moje srdce.
Jak by ti bylo, kdybych teď umřel?
Promiň, to byl… další.
Jeden za druhým, co? Promiň.
Co to je? „Dej stopkám zelenou.“
Asi jsem na tom mohla víc zapracovat.
Možná.
Dík za zpětnou vazbu.
Ne, můj syn začíná řídit.
Takže teď jsem tou matkou, které nesnáším.
Což je?
Matka, co má starost o syna?
To není nic špatného.
Chudák moje máma…
Ta si tím prochází právě teď…
Bojí se opustit dům, kdyby se Steve vrátil a ona tam nebyla.
To je drsný.
Jo.
Pro nás všechny.
Přes rok jsem s ním nemluvil.
Vážně?
- Co udělal? - Ne.
Já jsem pil.
A pohádali jsme se o nějakou pitomost.
A…
vyjel jsem na něj.
Všechno, co jsem…
na něm nesnášel, se ze mě…
vyvalilo, nemohl jsem to zadržet.
Samozřejmě…
teď toho lituju.
Jasně.
Pořád jsem…
omluvu odkládal a teď…
Co když už nedostanu šanci?
Promiň, nechtěl jsem…
- to na tebe vyvalit. - Ne…
Promiň, můj syn. Musím to…
Jasně.
Nazdar.
Cože?
Řekla jsem, ať ji vyrve.
Kdo chce černou záchodovou mísu?
- Nikdo. Nepoznáš, jestli jsi hydratovaná. - Jo! Přesně.
Chceš vidět výsledek.
Vezmeš to?
Ne, to je jenom Jen.
Páni.
- Tak kdo je dotěrnej? - Že jo?
Ale možná bych měla…
Haló?
Panebože, co?
Co to má znamenat?
Došel benzín. Jel jsem se jen projet.
Došel benzín? O čem sakra mluvíš?
Není tvoje!
To není dárek k narozkám?
Zdravím, já jsem Parker.
Kurva nasedej, Parker. Oba. Do Judyina auta.
A co mý auto?
Tvý auto? To auto už nikdy neuvidíš.
Nasedej.
Fajn.
- Do háje. - Já vím.
- Co budem dělat? - Nevím.
Hlavně mi je pomoz odsud dostat.
Něco vymyslím.
Dobře.
Ten musel trpět, co?
Kurva zmiz!
Jsi zlá mrcha.
Už nikdy nechci vidět ten tvůj ksicht!
Hledal cestu ven, zlato.
Překlad titulků: Barbora Vrbová