EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Gjorde ett hjärta till dig. -Usch.
EKO-UTROTARE
Det var det. Nu är det nog lugnt.
Tack, Slade.
De tog väl sig inte in i frysen?
Nej.
Ni har tur.
En robust maskin.
Vill du ha den?
Menar du allvar?
Dödligt allvar.
Ja, jag har ju sju ungar, men...
Det är en för dyr maskin.
-Ta den. -Den är din.
Det känns bättre nu då vi sluppit frysen.
Linfrökex.
Skönt att aldrig mer behöva se den.
Ja, eller hur?
Man slipper den konstanta påminnelsen.
Ja.
Okej, nu ska du få höra...
-Ja. -Paella ikväll.
Tar sex timmar att laga, men ingen risk - ingen belöning.
Vet du om vi har saffran hemma?
Det vet jag inte.
Jag vet att du har haft ont i ryggen, så efter middagen
-marijuanagodis, badtunna... -Jag lyssnar.
Sen en film om indiska kvinnor som gör egna bindor. Ska vara bemyndigande.
Vet du vad som också är det? Fyra flaskor till priset av tre.
Vilken tur.
Sen jag skickade tillbaka den förstenade stenen
har energin ändrats.
Jag hoppas det, för mamma behöver en paus.
Det finns en dokumentär om saudiarabiska kvinnorna som får köra.
Är det Sowdi eller Sawdi? Jag vet inte om de får köra
för att de redan kan, eller om de lär sig, men den ska vara bra.
Det blir 263,42 dollar.
Det finns också en om kvinnohat och hämndporr.
Ta och lämna småslantar! Jag älskar sånt.
Ledsen, ditt kort godkänns inte.
Försök igen.
Det gjorde jag.
Två gånger.
Då måste det vara nåt fel på din apparat.
Eller så har du övertrasserat.
Kanske du har övertrasserat.
Det går inte ihop.
Plocka bort några saker. Behöver du åtta flaskor vin?
Ursäkta, är du vinpolis?
För jag är snopp-polisen och du har fan rätt att tiga.
Vad är ditt problem, damen?
Du är mitt problem, Tyler!
-Jag betalar inte för den. -Jag städar inte upp.
Jag gör det.
-Ingen fara, jag bara... -Jäklar.
Jag insåg inte att det var så illa.
Vad kan jag göra?
Kan du låna mig 20 000?
Inte kontant, nej. Om jag får tillbaka mina målningar...
Vad mer kan jag göra?
Vet du...
Du kunde sluta flåsa mig i nacken.
-Förlåt. Ingen gillar sånt. -Det är okej.
-Ryggen? Behöver du ditt stöd? -Sluta!
-Okej. -Förlåt.
Du vet att jag älskar dig, Judy.
Och jag dig.
De senaste veckorna har varit intensiva,
men vi har umgåtts varje dag...
...från morgon till kväll, och det har varit...
Väldigt fint.
Ja, men…
-Du har mycket kärlek att ge. -Tack.
Men det börjar bli lite mycket, och jag behöver lite andrum
för att liksom få mitt liv tillbaka på rätt spår.
Ja. Absolut.
-Okej? -Visst.
Ja.
Coolt.
-Ville du börja nu genast? -Ja.
-Okej. -Okej.
-Tack. -Visst.
Om du behöver nåt...
Jag vet hur nära du finns.
-Ja, jag ska... -Okej.
Upptagen med saker, men…
Okej, fint.
Tack.
-Ursäkta. -Förlåt.
ARBY'S ÖPPNAR SNART
En Arby's?
Mums.
Det är bra för samhället, men galleriet är borta.
Jag måste få tillbaka mina tavlor.
Ja, de är ju ditt livsverk.
Jag hoppades kunna sälja dem.
Du råkar inte veta var de är?
Nej, tyvärr. Jag kan fråga Howard.
Fråga inte Howard. Han har mycket på gång.
Tack förresten för att du delar din lunch med mig.
-Smörgåsen är väldigt mättande. -Självklart.
Du tror inte att de finns hemma hos dina föräldrar?
Nej, tyvärr.
Men Judy,
jag ville berätta en sak.
Du hade rätt.
Hade jag?
-Steve åkte till Mexiko. -Va?
För en månad sen.
Han körde över gränsen i en vit lastbil.
Herregud.
Vad gjorde han där?
Det var nåt om bildelar. Är den här hemlagad?
Smakar butiksköpt, på ett bra sätt.
Jag gör eget nötsmör.
Bara så där.
Hur som helst så visade det sig att FBI är ute efter en värre skurk.
Så om vi hittar honom och får honom att samarbeta,
erbjuder de ett avtal och han klarar sig.
-Jaså? -Alltid nåt, eller hur?
-Ja, det är verkligen nåt. -Okej, så...
-Jude... -Ja.
-Om du vet nåt mer... -Nej.
...om vad han gjorde några dar innan. Om du vet var han är...
-Det gör jag inte. -Snälla, berätta. Vi är desperata.
Du kan lita på mig.
Han var stressad. Han köpte ett hus för några dar sen,
sen drog han sig ur affären och det sabbade för Jen.
Vänta. Din Jen?
Vem?
Såg Jen honom för några dar sen?
Jag menar…
Sa jag "för några dagar sen"?
Jag har så dålig tidsuppfattning. Du känner mig.
Din jävla idiot. Dumma, jävla idiot.
Vad har du gjort?
Varför kan du inte bara vara tyst?
Var tyst, för en gångs skull. Varför kan du inte vara tyst?
Varför kan du inte hålla käft i en sekund?
Varför kan du inte bara knipa käft och göra som du blir tillsagd?
Jag är så...
-Förlåt. -Nej, jag bara...
Jag borde ha låst dörren.
-Är du säker? -Ja, kom in.
Jag ska bara tvätta händerna.
Är du okej?
Ja, jag är bara... Du vet.
Jag har en dålig dag.
Samma här.
-Fan ta den här dan. -Eller hur?
Det är som om Merkurius är i retrograd.
-Alltid i retrograd. -Eller hur?
Är du okej?
Vill du prata om det?
Gud, nej. Vill du?
Herregud, nej.
Vill du dricka om det?
-Jag borde inte, så... -Det är mycket man inte borde göra.
Ja.
Jag skulle väldigt gärna vilja dricka om det.
Hej, Lorna!
-Får jag prata med dig? -Fatta dig kort.
Jag har en lovande lunchträff med en senator.
Han såg min artikel och började uppvakta mig intensivt.
Varför går du sådär?
Jag spelade basket med Charlie och sträckte ryggen.
Hur tänkte du riktigt? Du är över 50.
Nej, det är jag inte.
Är du säker?
Får jag säga nåt nu?
Hur mycket kan jag få för mitt hus?
Du menar "vårt" hus?
Du hjälpte till med handpenningen, men...
Jag gav er hela handpenningen. Mitt namn står på avtalet.
-Gör det? -Ted insisterade.
Gjorde han?
Okej. Hur som helst så är det lite knapert just nu och jag
ligger efter med amorteringarna.
Det är nog dags för oss att flytta till nåt mindre.
Nej.
Vad menar du med "nej"?
Jag låter dig inte sälja det enda hem pojkarna har haft.
Ett hem fullt av minnen av deras far.
Ditt problem är inte ditt lån.
Ditt problem är du.
-Ursäkta? -Din personlighet är avskräckande.
Den påverkar din försäljning.
Det är inte mitt fel
att det gravida paret inte ville bo i ett hus med svartmögel.
Det gravida paret köpte mögelhuset i morse när jag tog över.
När du tog över?
De behövde en kärleksfull knuff.
Det har aldrig varit din starka sida. Det störde alltid Ted.
Kom ihåg:
Det enda som är mer svårsålt än ett mögligt hus är en bitter kvinna.
En sån vill ingen leva med.
Vad fan är det här?
Vad fan?
Lägg av.
Charlie!
Vilken skrytbil.
Var fick du tag på den?
Min mamma hade den undangömd. Min födelsedagspresent.
Den är så häftig.
-Ska vi ta reda på hur snabb den är? -Ja, för fan.
Mitt hår!
Nej...
Nej. Kamerorna fungerar.
Bara…
Du vet, för bra.
Så jag insåg att jag inte vill ha hela paketet.
Så finns det nån möjlighet att...
Okej. Jag fattar.
Nej, jag vet att jag skrev på kontraktet, så...
Medan jag har dig på tråden, kan du berätta för mig...
...hur man raderar material?
Okej.
Ja, jag bara...
Okej.
Hej.
Jag vill inte tränga mig på.
Janice sa att jag kunde gå in.
Om Janice säger det så är det väl okej.
Hur kan jag...
-Vad gör du här? -Just det.
Jag vill inte ta upp för mycket av din tid, men...
Jag åt lunch med Judy och hon sa att du jobbade med Steve.
Gjorde hon?
Sa hon det?
Hon sa att han backade ur en affär kort innan han försvann.
Hon sa att han blåste dig rejält.
Det vill jag inte påstå.
Hon använde fulare ord.
Ja, men det är ofta som affärer inte blir av.
Det var ingen fara.
Okej, men sa han varför, eller betedde han sig konstigt?
Jag känner honom inte direkt, så jag vet inte hur...
-Du kan ha sett honom sist. -Det gjorde jag inte.
Det gjorde jag säkert inte,
för han hade många runt omkring sig.
-Självklart. -Tyvärr.
Bara en fråga till.
Hyr du ut kortsiktigt?
Ursäkta?
Jag vet inte hur länge det här kommer dröja
och jag bor med mamma, som jag älskar,
men jag orkar inte längre, om du fattar?
Ja, det gör jag.
Jag ska leta fram några alternativ åt dig.
L4, L5?
-Va? -Din rygg.
L5-S1. Nära.
-Hur länge vill du... hyra? -Svårt att säga.
Vi trodde han skulle vara tillbaka vid det här laget.
Folk försvinner inte bara.
Ja.
Är du okej?
Jag mår fint.
Böj dig inte fram, du får kramp.
Okej.
Det är lugnt.
Är du... säker?
Japp.
Här, men du borde kanske se över långsiktiga alternativ också.
-Är du...? -Ja.
-Kan jag...? -Det är lugnt.
-Tack för att du körde mig hem. -Inga problem.
Jag skulle kunna göra en snabb justering...
-Gud, nej. -Inte?
Nej, jag mår fint.
Det går bra bara jag...når stolen.
-Lugn och fin. -Det går bra. Jag lovar.
Japp. Det känns bra.
Okej. Jag vet inte vad jag ska tro om det där, men…
-Jäklar. -Jag öppnar.
Okej, tack.
-Hej. -Hejsan.
-Känner jag dig? -Nu gör du det.
-Jag heter Ben. -Hej.
Det är min vän.
-Hej, Jen. -Hej, Karen.
Förlåt, jag insåg inte att du hade sällskap.
Ja, det är inte...
Jag öppnade en flaska apelsin... Är du intresserad?
-Snälla, låt bli. -Vad den sitter.
Jag har faktiskt sträckt ryggen, så kanske senare.
När min kiropraktor har gått.
Okej?
Sträckte ryggen. Jag fattar.
-Du var här häromkvällen, va? -Ursäkta?
-Nej. -Jo. Jag såg dig på min gatukamera.
Dan därpå sa du att du var med en fullvuxen man.
Jag har det här.
-Håll tyst. -Det är…
Håll käften.
Du vet inte vad du pratar om. Du är full.
Jag ska hämta is.
Okej.
Förlåt.
Herregud.
Hoppas jag inte förstörde nåt.
Nej då.
Jag är bara... Jeff är bortrest igen, och jag bara...
Jag blir så ensam.
Jag vet. Det är ingen fara.
Gå bara hem, är du snäll.
Okej.
Jag älskar dig.
Jag älskar...
Jag behåller den. Den ska du inte ha.
Okej.
-Förlåt. -Herregud.
Satan.
-Du... -Jag är ledsen för det där.
Hon har det tufft just nu.
Hennes man bedrar henne med en snubbe.
Sånt väcker nog en del tankar. Vad pratade hon om?
Nåt om killen hon trodde var jag som var här häromkvällen?
Var det Steve?
-Nej. -Inte?
Jag bara...
...antog att om han såg ut som jag
-och du jobbade med honom... -Nej.
Det var en helt annan man... Timothy.
Visst. Okej.
Förlåt.
Ja, och du kan ju ha haft massor med killar på besök.
-Va? -Inte för att du
skulle ha haft det.
Kanske du hade det, eller…
Jag ska inte lägga mig i utan bara vara din "kiropraktor".
Du borde ha is på. Doktorns order.
Tack.
-Säkert att du är...? -Japp.
Nu är den på plats.
Jag mår fint.
Fan.
Här får man inte parkera.
-Är det din bil? -Ja, det är min bil.
Kör någon annanstans. Det här är privat egendom.
Herregud.
Vi måste dra.
Det här stället, alltså.
Herregud!
-Vilken utsikt. -Ja, eller hur?
Tack.
Så vackert. Jag har alltid velat komma hit.
Vad bra.
-Är du hungrig? -Ja, men de ser ut att ha stängt köket.
Vart ska du, Michelle?
Vad gör du?
-Tjena, köksmästaren. -Hej, Enrique.
"Köksmästare"?
Ja.
-Kvinnor får vara kockar numera. -Hur fan tänker de?
-Jag älskar också matlagning. -Gör du?
Okej.
Kom och visa vad du kan, då.
Menar du det?
Vad är det?
Du skulle ha sett din min då du trodde att jag bröt mig in.
-Visste inte att du var så präktig. -Det är jag inte.
Det vet jag inte.
Den söta luggen och de rara små klänningarna.
Det är bara en täckmantel.
Vad är du sugen på?
-Vad är din specialitet? -Att göra dig glad.
Det låter lovande.
Tja...
Överraska mig.
Det är bara för att jag är desperat.
-Om jag fått en slant... -Snart ändrar jag mig.
Okej.
Får jag?
Ja.
Okej.
Du måste slappna av.
-Jag försöker. -Okej.
Vicka på tårna.
Vicka bara på tårna.
Okej.
Han var jävligt olycklig, va?
Där mjukades nånting upp.
-Ja. -Vänta lite.
Okej.
Lägg armarna i kors.
Jag ska bara helt försiktigt
lyfta upp dig lite här.
Okej.
Andas in djupt.
Och släpp ut det.
Du är allt en elak jävla subba.
-Nej. Det är okej. -Förlåt.
Be inte om ursäkt.
Vi bär på mycket i våra kroppar.
Trauma, stress…
...ilska.
Det är okej att släppa ut det.
Den 21 februari.
-Det är klart att du är fisk. -Eller hur?
Du är konstnärlig och kärleksfull.
-Kanske lite för kärleksfull. -Du får det att låta illa.
Min vän Jen tycker att jag är klängig.
Är hon skorpion?
Ja.
Är du lite synsk?
Jag är oxe. Vi vet saker. Okej.
Du måste prova polentan innan den kallnar.
Herregud.
Den bästa polentan jag nånsin smakat.
Min blir aldrig så krämig.
Det är smöret.
Jag sammanfattade kockskolan för dig i tre ord.
Nu behöver jag inte söka.
Så, hur lärde du dig att laga mat?
Jag lärde mig själv som barn.
Just det.
Var din mamma borta ofta?
Hon försvann ofta, så…
-Du blev tvungen att ta hand om dig själv? -Ja.
Och henne.
När hon äntligen kom hem var hon så väck
att jag måste laga hennes mat.
-Det är mycket för ett barn. -Ja. Tack.
Vill du prata om det du inte ville prata om?
Det är inte så märkvärdigt.
Mamma ringer jämt min före detta tjej för att klaga på mig.
Det är en cool grej i mitt liv.
Vad klagar hon på? Du är så fin mot henne.
Eller en självisk jävel. Beror på vem du frågar.
Fint att de har kontakt. Mitt ex mamma hatade mig.
När gjorde ni slut?
Det är ett tag sen.
Finns ditt ex fortfarande med i bilden?
Ingen kan nånsin få veta vad som hände.
Nej. Det är definitivt över.
Jag fattar.
Så det slutade inget vidare?
Nej.
Men...
Jag försöker gå vidare.
Jag förstår.
Du.
Anser du att kristaller är nonsens,
eller tror du att de är magiska sammansättningar
bildade av andlig energi?
Jag vet att de är magiska sammansättningar bildade av andlig energi.
Okej.
Då ska du få den här.
Min favorit.
Är det en månsten?
-Ger du den verkligen till mig? -Ja.
Den symboliserar nystarter.
Skål för det.
För nystarter.
Jag är ledsen. Jag brukar inte gråta inför främlingar.
Du är inte den första tjejen som jag fått att gråta.
Förlåt.
-Du gör det där ofta, va? -Drar dåliga skämt?
De är inte usla. De är bara inte roliga.
Tack för feedbacken.
Ibland känns det som om Steve fick självförtroendet och jag ett hjärtfel.
Du verkar ha ett gott hjärta.
Sju ingrepp senare, ja.
Det är okej. Sånt är livet.
Du, då? Är din ryggsmärta kronisk?
Ja, jag var dansare...
-Var du? -...rätt länge.
-Jag också. -Lägg av.
Fröken Hedleys dansakademi.
Från ettan till femman.
Det här måste jag bara få se.
Va?
Du måste visa mig.
-Tänker du tvinga mig? -Ja.
Det här blir...
...nog rätt bra.
-Jag vet inte ens vad jag gör. -Inte jag heller.
Jag vet inte vad jag ska tro om det här.
Lite sånt.
Det där är…
Det funkade inte.
En liten mask.
Vänta...
Respekt.
Varsågod.
Fel på så många plan.
Lite Magic Mike…
Okej, där drar vi gränsen.
Det är bara för dumt.
Gud. Oj.
Mitt hjärta. Hur dåligt skulle du må om jag dog nu?
Ledsen. Där kom det igen.
Jag bara spottar ut dem. Förlåt.
"Grönt ljus för stoppskyltar"?
Ja, jag hade nog kunnat komma på nåt bättre.
Ja, kanske.
Tack för feedbacken.
Nej, min son har börjat köra.
Så nu har jag blivit den där mamman jag hatar.
Hurdan?
En som bryr sig om sitt barn?
Inget fel på det.
Min stackars mamma, hon…
Hon har det verkligen jobbigt nu.
Hon vågar inte lämna huset ifall Steve skulle råka komma hem.
Ja, det är tufft.
Ja.
För oss alla.
-Vi har inte pratat på ett år. -Inte?
-Vad gjorde han? -Nej.
Jag drack,
och vi började bråka om nåt riktigt dumt.
Och...
Jag började gapa på honom.
Allt det
jag föraktade hos honom
bara vällde ur mig helt ohämmat.
Så klart ångrar jag det nu.
Det kan jag tro.
Jag har skjutit upp att försöka bli sams med honom, och nu...
Tänk om jag aldrig får chansen?
Jag menade inte att... tynga dig med det här.
Ursäkta. Det är min son. Jag måste…
Det är okej.
Hej, kompis.
Va?
-Han fick riva ut den. -Vem vill ha en svart toalettstol?
-Då vet man ju inte om man är uttorkad. -Exakt. Man vill se vad man åstadkommit.
Måste du svara?
Nej, det är bara min vän Jen.
Oj.
Vem är klängig nu?
Men jag borde kanske…
Hallå?
Herregud, vad säger du?
Vad fan, Charlie?
Räknade inte med soppatorsk. Körde bara en sväng.
Soppatorsk? Vad fan snackar du om?
Den är inte din!
-Trodde det var en födelsedagspresent. -Hej, jag är Parker.
In i bilfan, Parker.
Båda två. Judys bil - nu.
Min bil, då?
Din bil? Nej, den ser du aldrig igen.
In i hennes bil!
Visst.
-Herrejävlar. -Jag vet.
-Vad gör vi? -Jag vet inte.
Hjälp mig och få dem härifrån.
Jag löser det.
Okej.
Han var olycklig, va?
Stick, för fan!
Du är allt en elak jävla subba.
Jag vill aldrig mer se dig igen!
Han ville bort, gumman.
Undertexter: Isa Leppikorpi