‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Ți-am făcut o inimă. ‎- Scârbos.
‎EXTERMINARE ECOLOGICĂ
‎Ultima capcană e goală.
‎- Va fi bine. ‎- Mulțumesc, Slade.
‎- N-au ajuns în congelator, nu? ‎- Nu.
‎Aveți noroc. E un aparat bun.
‎Îl vrei?
‎Serios?
‎Foarte serios.
‎Aș avea nevoie, am șapte copii,
‎dar nu-mi permit Cadillacul ăsta.
‎- Ia-l! ‎- E al tău.
‎Mă simt mai bine fără congelatorul ăla.
‎Fursecuri...
‎Bine că nu mai văd chestia aia.
‎Nu-i așa? ‎E bine că nu îți mai aduce aminte.
‎Da.
‎Vino cu mine în excursie.
‎- Da. ‎- Paella astă-seară.
‎Durează șase ore, ‎dar dacă nu riști, nu câștigi.
‎Știi dacă avem șofran acasă?
‎Nu știu.
‎Știu că te doare spatele, ‎deci după cină...
‎jeleuri, baie caldă...
‎- Ascult. ‎- Un documentar cu indiene
‎care-și fac absorbante, ‎să-ți dea putere.
‎Știi ce-mi dă putere? ‎Patru sticle la preț de trei.
‎Vezi? Ce noroc!
‎De când am trimis înapoi piatra, ‎s-a schimbat energia.
‎Sper, pentru că mama ‎are nevoie de o pauză.
‎E un film și despre femeile ‎din Arabia Saudită care conduc.
‎Saudită sau Sadită?
‎Nu știu dacă pot conduce ‎pentru că știu deja
‎sau dacă învață, dar cică e bun.
‎Costă 263,42 de dolari.
‎Mai e și cel despre misoginie ‎și pornografie.
‎Ia un ban, lasă un ban! Îmi place.
‎Scuze, card neacceptat.
‎Încercați iar.
‎Am făcut-o deja. De două ori.
‎Înseamnă că nu vă merge POS-ul.
‎Sau cardul e gol.
‎Poate cardul tău e gol.
‎Nu are sens.
‎Scoateți articole.
‎Vă trebuie opt sticle de vin?
‎Ești de la poliția vinului?
‎Eu sunt de la poliția sculei, ‎iar tu ai dreptul să taci din gură.
‎Care-i problema, cucoană?
‎Tu ești problema mea, Tyler!
‎Nu plătesc asta.
‎Eu nu curăț asta.
‎O voi face eu.
‎Fără griji.
‎La naiba!
‎- N-am știut că e așa de rău. ‎- Da.
‎Ce pot să fac?
‎Ai 20.000 de dolari?
‎Nu în numerar.
‎- Dacă-mi recuperez tablourile... ‎- Judy...
‎Cum pot ajuta?
‎Știi, ai putea să nu fii ca o cloșcă...
‎dacă poți.
‎- Scuze. Cloștile sunt neplăcute. ‎- E OK.
‎- Spatele? Vrei centura? ‎- Încetează!
‎- Bine. ‎- Scuze.
‎E în regulă.
‎Uite, Judy, știi că te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎Și știu că ultimele săptămâni ‎au fost tensionate,
‎dar am stat împreună zilnic...
‎în toate zilele și a fost...
‎Foarte frumos.
‎Da, dar...
‎Știu că ești iubitoare.
‎Mulțumesc!
‎Dar devii co-dependentă
‎și eu am nevoie de puțin spațiu...
‎să-mi pun viața în ordine.
‎Da! Absolut.
‎- Bine? ‎- Da.
‎Da!
‎Bine.
‎- Să începem de acum? ‎- Da.
‎- Bine! ‎- Bine!
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Dacă vrei ceva...
‎Da, știu că ești aici.
‎- Da, o să... ‎- Bine.
‎O să fac niște lucruri.
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎- Scuzați! ‎- Scuze.
‎ARBY'S ‎ÎN CURÂND
‎Un Arby's?
‎Adică, da.
‎E grozav pentru comunitate,
‎dar galeria a dispărut.
‎Trebuie să recuperez tablourile.
‎Desigur, e munca ta de o viață.
‎Speram să le pot vinde.
‎Știi cumva unde sunt?
‎Nu, scuze. Îl întreb pe Howard.
‎Nu, nu-l întreba pe Howard. E ocupat.
‎Apropo, mersi că ți-ai împărțit ‎prânzul cu mine.
‎Acest sandviș umple golul.
‎Desigur.
‎Crezi că au ajuns acasă la părinții tăi?
‎Nu, îmi pare rău.
‎Dar, Judy...
‎voiam să-ți spun ceva.
‎- Ai avut dreptate. ‎- Da?
‎Steve s-a dus în Mexic.
‎- Ce? ‎- Acum o lună.
‎E filmat cum trece granița ‎cu o camionetă albă.
‎Doamne!
‎Știu ce făcea acolo?
‎Nu știu, ceva cu piese auto.
‎Sigur e de casă?
‎Fiindcă zici că e cumpărat.
‎- Nu, eu fac untul de nuci. ‎- Ce relaxat o spui.
‎Se pare că FBI urmărește ‎un pește mult mai mare.
‎Deci dacă-l găsim ‎și-l convingem să coopereze,
‎vor face o înțelegere și va fi bine.
‎- Serios? ‎- Da! E ceva, nu?
‎- Da, chiar e ceva. ‎- Bine.
‎- Deci Jude... ‎- Da.
‎- Dacă mai știi ceva... ‎- Nu știu.
‎- Ce făcea... Înainte. ‎- Nu.
‎- Dacă știi unde e...
‎- Nu știu. ‎- Spune-mi.
‎- Aș fi vrut. ‎- Suntem disperați.
‎- Ai încredere. ‎- Am.
‎Era stresat, ‎și-a luat o locuință acum câteva zile
‎apoi s-a retras din afacere, ‎ruinând-o pe Jen.
‎Stai! Jen a ta?
‎Cine?
‎S-au întâlnit acum câteva zile?
‎Adică...
‎Am spus „acum câteva zile”?
‎N-am noțiunea timpului.
‎Doar mă știi.
‎Idioata naibii!
‎Ce idioată ești!
‎Ce ai făcut?
‎De ce nu poți să taci?
‎Taci măcar o dată. ‎De ce nu poți să taci?
‎De ce nu poți să taci o clipă?
‎De ce nu poți să taci ‎și să faci ce ți se spune?
‎Sunt...
‎- Scuze... ‎- Nu, scuze, eu...
‎Nu e vina ta. Trebuia să închid ușa.
‎- Sigur? ‎- Da, intră.
‎Mă spăl pe mâini și plec.
‎Ești bine?
‎Da, doar... Știi tu.
‎Am o zi proastă.
‎Și eu.
‎- Ce zi de rahat! ‎- Nu-i așa?
‎Parcă e Mercur în retrograd.
‎- E mereu în retrograd, nu? ‎- Nu?
‎Ești bine?
‎Vrei să vorbim?
‎Doamne, nu. Tu?
‎Doamne, nu!
‎Vrei să bem pentru asta?
‎N-ar trebui...
‎Multe n-ar trebui să facem.
‎Da.
‎Mi-ar plăcea mult să beau.
‎Lorna!
‎- Putem vorbi puțin? ‎- Zi repede, Jennifer.
‎Am o întâlnire cu un senator de stat.
‎Mi-a văzut articolul ‎și m-a urmărit intens.
‎De ce mergi ca un schilod?
‎Am jucat baschet cu Charlie ‎și mi-am lovit spatele.
‎Cum ai putut? Ai peste 50 de ani.
‎De fapt, nu am.
‎- Ești sigură? ‎- Bine, pot vorbi acum?
‎Cât aș putea obține pe casa mea?
‎Casa noastră?
‎Nu, tu ai ajutat cu avansul, dar nu e...
‎Ți-am dat tot avansul.
‎Numele meu e pe act.
‎- Da? ‎- Ted a insistat.
‎- Da? ‎- Bine!
‎Oricum, sunt cam strâmtorată ‎și am rămas în urmă cu ipoteca.
‎Cred că e timpul ‎să ne reducem cheltuielile.
‎Nu.
‎Cum adică nu?
‎Nu te las să vinzi casa băieților.
‎O casă plină cu amintiri cu tatăl lor.
‎Problema ta nu e ipoteca, Jennifer.
‎Tu ești problema.
‎Poftim?
‎Personalitatea ta e neplăcută.
‎Îți afectează vânzările.
‎Nu e vina mea că gravida n-a vrut ‎să stea într-o casă cu mucegai.
‎Cuplul cu gravida a cumpărat casa
‎când am intervenit eu.
‎Când ai intervenit tu?
‎Aveau nevoie de un impuls.
‎Dar n-ai excelat vreodată la asta.
‎Îl deranja pe Ted.
‎Nu uita, singura vânzare mai grea ‎decât o casă mucegăită e o femeie acră.
‎Nimeni nu o vrea.
‎Ce naiba e asta?
‎Ce naiba?
‎Dispari!
‎Charlie!
‎Mașina asta e așa de flexibilă.
‎De unde ai luat-o?
‎Mama o ascunsese.
‎O fi pentru ziua mea.
‎E supertare.
‎Vedem cât de repede merge?
‎Da!
‎Părul meu!
‎ARTE TKG
‎Nu...
‎Camerele funcționează.
‎Doar că...
‎prea bine.
‎Am realizat că nu vreau ‎acoperire completă.
‎Deci, dacă aș putea reduce...
‎Am înțeles. Da.
‎Știu, am semnat contractul, asta e.
‎Dacă tot vorbim la telefon, îmi arătați...
‎cum să șterg niște imagini?
‎Bine.
‎Da.
‎Bine.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- N-am vrut să dau buzna.
‎Janice a zis să intru.
‎Dacă a zis Janice, atunci e în regulă.
‎Cum pot să...?
‎Ce cauți aici?
‎Da.
‎Nu vreau să te deranjez, dar...
‎Am luat prânzul cu Judy ‎și a zis că ai lucrat cu Steve.
‎Da?
‎Asta a zis?
‎A zis că s-a retras dintr-o afacere ‎înainte să dispară,
‎că te-a afectat rău.
‎Nici chiar așa.
‎De fapt, a zis „distrus”.
‎Da, dar înțelegerile cad tot timpul.
‎Fără resentimente.
‎Ți-a zis de ce sau s-a purtat ciudat?
‎Nu prea îl cunosc, deci nu știu...
‎- Ai fost ultima care l-a văzut... ‎- Nu e adevărat.
‎Sunt sigură că n-am fost ultima, ‎pentru că are mulți asociați și oameni.
‎Desigur.
‎- Nu te pot ajuta. ‎- Da!
‎Încă o întrebare.
‎Închiriezi pe termen scurt?
‎- Poftim? ‎- Nu știu cât va dura asta.
‎Locuiesc cu mama și o iubesc,
‎dar parcă nu mai suport, înțelegi?
‎Da.
‎O să caut niște anunțuri pentru tine.
‎L4, L5?
‎- Ce? ‎- Spatele.
‎L5-S1. Aproape.
‎Cât vrei să...?
‎- Cât stai? ‎- Greu de zis.
‎Nu știu. Speram să-l găsim până acum. ‎Oamenii nu dispar.
‎Am înțeles.
‎Da.
‎Sunt bine.
‎Nu te apleca. O să te blochezi.
‎Bine.
‎Sunt bine.
‎Ești sigură?
‎Da.
‎Chiriile, dar să te uiți ‎și la cele pe termen lung.
‎- Ești... ‎- OK.
‎- Pot...? ‎- Sunt bine.
‎Mulțumesc că m-ai condus acasă.
‎- Nu trebuia... ‎- Sigur.
‎Aș putea face o ajustare...
‎- Nu! ‎- Nu?
‎- Nu! ‎- Bine!
‎Sunt foarte bine.
‎- Asta... Nu... ‎- Sigur.
‎Trebuie să ajung la scaun.
‎- Ușor. ‎- Sunt bine.
‎Zău, sunt.
‎- Da. ‎- Sunt bine.
‎Bine. Asta n-a inspirat încredere, dar...
‎La naiba!
‎Răspund eu.
‎Bine, mulțumesc.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Te cunosc? ‎- Acum da.
‎- Eu sunt Ben. ‎- Bună! Ea e prietena mea.
‎- Bună, Jen! ‎- Bună, Karen!
‎Nu știam că ai musafiri.
‎Nu...
‎Am desfăcut niște... știi tu. ‎Te interesează?
‎Karen, nu-l deschide. Ascultă.
‎- E strâns. ‎- Da.
‎Mi-am blocat spatele, ‎deci poate mai târziu.
‎După ce pleacă chiropracticianul.
‎Bine?
‎Ți-ai blocat spatele.
‎Înțeleg.
‎Ai fost aici alaltăieri, nu?
‎Poftim?
‎- Nu ‎- Ba da. Te-am văzut pe cameră.
‎A doua zi ai zis c-ai fost ‎cu un bărbat matur.
‎Am înțeles.
‎- Taci! ‎- Chiar...
‎Taci!
‎Nu e el. Nu știi ce spui.
‎Ești beată.
‎Mă duc să aduc gheață.
‎Bine!
‎Îmi pare rău.
‎Doamne!
‎Sper că n-am dat-o-n bară.
‎- Nu. ‎- Nu.
‎Dar... Jeff e iar plecat din oraș și eu...
‎mă simt singură.
‎Știu. Ascultă-mă, ești bine.
‎Poți pleca acasă, te rog?
‎Bine.
‎Te iubesc.
‎Te iu...
‎Voi păstra asta. N-ar trebui s-o ai.
‎În regulă.
‎- Scuze. ‎- Doamne!
‎La naiba!
‎Îmi pare rău.
‎Trece printr-o perioadă grea.
‎Soțul o înșală cu un tip.
‎Asta te face să te uiți bine.
‎- Da! ‎- Ce tot spunea?
‎A crezut că sunt un tip ‎care a fost aici alaltăieri?
‎A fost Steve?
‎Nu.
‎Nu?
‎Scuze, am presupus ‎că e un tip care arăta ca mine
‎- Că lucrai cu el... ‎- Nu.
‎A fost un bărbat complet diferit. Timothy.
‎Am înțeles. Da, eu...
‎Îmi pare rău.
‎Desigur că puteai ‎să inviți un milion de tipi.
‎- Ce? ‎- Nu că ai fi invitat...
‎un milion de bărbați.
‎Poate că ai făcut-o sau...
‎Da, o să-mi văd de treabă
‎și o să-ți fiu „chiropractician”.
‎Să pui gheață.
‎Spune doctorul.
‎Mulțumesc!
‎- Ești sigură că...? ‎- Da.
‎E la locul lui.
‎Sunt bine.
‎La naiba!
‎Nu poți parca aici.
‎- E mașina ta? ‎- Da, e mașina mea.
‎Du-o în altă parte.
‎E proprietate privată.
‎Doamne!
‎Trebuie să plecăm.
‎- Ce loc! ‎- Da!
‎Doamne!
‎- Ce priveliște! ‎- Nu-i așa?
‎Mulțumesc!
‎E superbă. ‎Mereu am vrut să vin aici.
‎Asta e bine.
‎- Ți-e foame? ‎- Da, dar nu pare deschis.
‎Michelle, unde te duci?
‎Ce faci?
‎- Bună, Chef. ‎- Bună, Enrique.
‎„Chef”?
‎Da! Acum femeile pot fi bucătari.
‎Ce naiba e în capul lor?
‎- Și mie îmi place să gătesc. ‎- Serios?
‎În regulă.
‎Vino și arată-mi ce poți.
‎Serios?
‎Ce?
‎Să-ți fi văzut fața ‎când ai crezut că intru prin efracție.
‎Nu știam că ești cuminte.
‎Nu sunt.
‎Nu știu.
‎Ai breton drăguț și rochia aia cuminte.
‎E doar o acoperire.
‎Bine, ce vrei?
‎- Ce specialitate ai? ‎- Să te fac fericită.
‎Îmi place.
‎Păi... Surprinde-mă.
‎Faci asta pentru că sunt disperată.
‎- Dacă aș avea un ban... ‎- Mă pot răzgândi.
‎Bine.
‎Se poate?
‎Da.
‎În regulă.
‎Am nevoie să te relaxezi.
‎- Încerc. ‎- În regulă.
‎Mișcă degetele!
‎Mișcă-le.
‎Bine.
‎Era nenorocit, nu?
‎S-a dus din tensiune.
‎- Da. ‎- Așteaptă puțin.
‎Bine.
‎Încrucișează brațele.
‎Te ating aici ușor
‎și te ridic puțin.
‎În regulă.
‎Inspiră adânc.
‎Acum expiră.
‎Ești o scorpie nenorocită.
‎- Nu. ‎- Scuze.
‎- Nu-i nimic. ‎- Scuze.
‎Nu-i nevoie de scuze.
‎Strângem multe lucruri în corp.
‎Traumă, stres...
‎furie.
‎E sănătos să scapi de ele.
‎Pe 21 februarie.
‎- Firește că ești Pești. ‎- Nu?
‎Ești artistică și iubitoare.
‎Poate prea iubitoare.
‎De ce ar fi asta ceva rău?
‎Amica mea, Jen, crede ‎că sunt ca o cloșcă.
‎E Scorpion?
‎Da.
‎Ești mediu?
‎Sunt Taur. Știm chestii. Bine.
‎Încearcă mămăliga asta ‎înainte să se răcească.
‎Doamne!
‎N-am mai mâncat mămăligă așa bună.
‎A mea nu e așa cremoasă.
‎E doar unt.
‎Am rezumat școala culinară ‎în trei cuvinte.
‎Nu mai trebuie să o faci.
‎De unde ai învățat să gătești?
‎Singură când eram mică.
‎Da.
‎Mama ta era plecată?
‎Nu, cam dispărea...
‎Și ai avut grijă de tine?
‎Da!
‎Și de ea. ‎Când era acasă, era pe altă lume.
‎Dacă eu nu găteam, nu mânca...
‎Greu pentru un copil.
‎Da. Mulțumesc.
‎Vrei să-mi spui ‎ce te-a deranjat mai devreme?
‎Nu e mare lucru. Nu știu.
‎Mama...
‎îmi sună fosta iubită
‎să se plângă de mine.
‎Asta mi se întâmplă.
‎De ce se plânge?
‎Ești așa bună cu ea.
‎Sau sunt egoistă. ‎Depinde pe cine întrebi.
‎E drăguț că vorbesc.
‎Mama fostului mă ura.
‎Când v-ați despărțit?
‎Acum ceva vreme.
‎Mai e în viața ta?
‎Nimeni să n-afle ce s-a întâmplat.
‎Nu.
‎S-a terminat definitiv.
‎Am înțeles.
‎Deci nu s-a terminat bine?
‎Nu.
‎Dar încerc...
‎să merg mai departe.
‎Te înțeleg.
‎Crezi că cristalele sunt prostii
‎sau crezi că sunt compuși magici ‎creați de spirite?
‎Știu că sunt compuși magici ‎creați de spirite.
‎Bine.
‎Vreau să-ți dau asta. E preferata mea.
‎E piatra lunii?
‎- Chiar mi-o dai? ‎- Da.
‎Simbolizează noi începuturi.
‎Pentru noi începuturi.
‎Îmi pare rău. Nu sunt cel mai mare fan ‎al plânsului în fața străinilor.
‎Nu ești prima femeie ‎pe care am făcut-o să plângă.
‎Scuze.
‎Faci asta des, nu?
‎Glume proaste?
‎Nu sunt groaznice, dar nici... amuzante.
‎Mersi de încurajare.
‎Uneori simt că Steve a primit încredere ‎în pântece, iar eu am defectul cardiac.
‎Pari să ai o inimă bună.
‎După șapte operații, da.
‎E OK. Fac față.
‎- Dar tu? Durerea de spate e cronică? ‎- Da, am fost dansatoare...
‎- Da? ‎- Mult timp.
‎- Și eu. ‎- Taci!
‎Academia de Dans a drei Hedley. ‎Până-n clasa a V-a.
‎Bine, trebuie să văd asta.
‎Ce?
‎Arată-mi.
‎- Mă obligi? ‎- Da.
‎Va fi...
‎destul de bine.
‎Nici nu știu ce fac.
‎Nici eu nu știu ce faci.
‎Nu știu ce se întâmplă aici.
‎Un pic așa.
‎E...
‎Nu, n-a mers.
‎Viermele.
‎Așteaptă.
‎Pe bune. Cu plăcere.
‎E foarte greșit.
‎Mike Meseriașu'...
‎Aici tragem linie.
‎Ce prostie!
‎Doamne!
‎Inima mea.
‎Nu te-ai simți prost ‎dacă aș muri acum?
‎Scuze, asta a fost alta.
‎Nu mă opresc. Scuze.
‎Ce e asta? „Oprește-te la semn!”
‎Da, probabil trebuia ‎să lucrez mai mult la ea.
‎Da, poate.
‎Mersi de feedback.
‎Fiul meu învață să conducă.
‎Acum am devenit acea mamă pe care o urăsc.
‎Care?
‎Căreia îi pasă de fiul ei?
‎Nu-i ceva rău.
‎Biata mea mamă...
‎Trece prin asta acum.
‎Se teme să iasă, ‎de teamă să n-o găsească Steve acasă.
‎E dificil.
‎Da.
‎Pentru toți.
‎N-am vorbit cu el de un an.
‎Pe bune?
‎- Ce a făcut? ‎- Nu...
‎Am băut și ne-am certat ‎pentru ceva stupid.
‎Și...
‎am început să mă iau de el.
‎Am spus tot ‎ce m-a deranjat vreodată la el...
‎Parcă am explodat. Nu m-am putut abține.
‎Evident...
‎că regret acum.
‎Da, sunt sigură.
‎Am amânat să mă revanșez ‎față de el, iar acum...
‎Dacă nu mai apuc?
‎Scuze, n-am vrut...
‎să te încarc.
‎Nu...
‎Scuze. E fiul meu. Trebuie să...
‎E în regulă.
‎Salut, amice!
‎Ce?
‎I-am zis să-l arunce.
‎- Cine vrea o toaletă neagră? ‎- Nimeni. Cum știu dacă-s hidratată?
‎Da! Exact.
‎Vrei să vezi ce-ai făcut.
‎Nu răspunzi?
‎E doar prietena mea, Jen.
‎Măiculiță!
‎- Cine e cloșcă acum? ‎- Nu?
‎Poate ar trebui să...
‎Alo?
‎Doamne, ce?
‎Ce naiba, Charlie?
‎Nu știam că n-are benzină. Am mers puțin.
‎Benzină? Ce tot vorbești?
‎Nu era a ta să o iei!
‎Parcă era cadoul tău.
‎Eu sunt Parker.
‎În mașină, Parker! ‎Amândoi în mașina lui Judy.
‎Și mașina mea?
‎Mașina ta? Nu o vei mai vedea.
‎Treci în mașina ei.
‎Bine.
‎- Doamne! ‎- Știu.
‎- Ce ne facem? ‎- Nu știu.
‎Ajută-mă și du-i de aici, bine?
‎Mă descurc eu.
‎Bine.
‎Era nefericit, nu?
‎Pleacă naibii!
‎Ești o scorpie nenorocită.
‎Nu vreau să te mai văd!
‎Căuta o ieșire, scumpo.
‎Subtitrarea: Dan Anescu