EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
STOPPA OSS INTE
SKRIV PÅ FÖR FLER STOPPSKYLTAR
TILL KORSNINGEN TYROL DRIVE & CRESTA WAY
STOPP I KÄRLEKENS NAMN
Hej.
För Guds skull, Judy.
Vad gör du här inne?
Jag håller Steve sällskap.
Okej.
Och spelar havsljud för att...
För att jag inte kan sova.
Det kan nog inte Steve heller.
Okej. Jag tror att han sover.
Jag tror att han mest sover, gumman.
Du, Judy,
du kan inte sitta här mitt i natten och krama en frysbox.
Vad skulle pojkarna tro om de såg dig?
Okej, jag är ledsen,
men det känns fel att ha honom här ute ensam, instängd i den här.
Okej. Jag vet att det inte är nån idealisk situation,
men vi var ju överens, minns du?
-Ja. -Om att frysen
är det säkraste stället för honom, åtminstone för tillfället.
Ja. Men jag visste bara inte att jag skulle känna så här.
Det här är nog inte Steves vilja.
Åh, Gud... "Steves vilja."
Jag var på mitt rum. Plötsligt kände doften av strandsilja
-och cypress. -Vad hemskt.
Det är hans duschgel.
Så kom jag hit och sensorlampan var redan tänd.
-Det är ett tecken. -På vad?
På att han inte vill vara här.
Okej.
Han hatade trånga utrymmen.
Hissar skrämde honom. Förlåt.
Det var känsligt för honom.
Judy, du måste försöka glömma det här
-så du kan börja... -Jag vill bara sitta här en stund.
Du måste börja gå vidare.
Okej?
Hur kan jag gå vidare när han ligger djupfryst 15 meter från min säng?
Man lär sig att stänga ute saker.
Okej? Tänk inte på det.
Det är inte mina tankar, det är mina känslor.
-Märkligt. -Det där var Steve.
Det är ett känt faktum att andar kommunicerar via lampor.
Det är dokumenterat.
Vet du nåt annat som kommunicerar via lampor?
Elektricitet.
Du har svårt att acceptera andar för att det skrämmer dig.
Inte alls. Men att ruttna i ett fängelse skrämmer mig.
Ja. De är säkert proppfulla av andar.
Jag har nog på gång utan ditt snack om andar.
-Okej? -Okej.
Ser du?
Det här är inte Sjätte sinnet.
Det kanske är nåt fel på sensorn.
-Hörde du det där? -Ja, jag hörde det.
Herregud.
Jag...
Jag är ju tyst.
-Tror du att han är där inne? -Nej, det är han inte.
Det är han inte.
Vad gör du?
Jag ska bara...
-...kolla upp det. -Försiktigt.
Ta inte i mig sådär.
Du andas väldigt högljutt.
Tack.
Okej.
Herregud! Nej!
Nej!
Skada dem inte!
Ja, ni har definitivt råttor.
-Vi vet. -Vi har stiftat bekantskap.
Ser ni? Hur den är liksom rundad?
Musspillning är vassare. Det är analkörtlarna.
-Onödig information. -Det visste jag inte.
Hur blir vi av med dem?
Spärra öppningarna, lägg ut några fällor. Det är rätt enkelt.
-Är det normalt att de är så många? -Det är värmen.
Det är värmen.
Jag vet.
Råttor kan inte reglera sin kroppstemperatur.
De trivs på svala ställen, särskilt om det finns mat.
Har du kött i den här?
Ja, det finns några speciella grejer i den.
De känner lukten av blod.
De kan väl inte ta sig in, va?
Fel.
De har jävligt sylvassa tänder.
De tar sig igenom vad som helst.
Okej.
Herregud.
Rör inte pennan.
Jaha? Så utöver allt annat så är vi översållade av råttor?
Det är ett tecken.
-På att världen smälter? -Nej.
Vi måste flytta Steve innan råttorna tar sig in.
-Hur då? -Jag vet inte.
Men vi borde läsa på.
Nej, googla inte på det! FBI kan spåra din telefon.
-Men hur ska vi bli av med liket? -Jag vet inte.
Jag kommer bara på filmidéer som inbegriper flismaskiner
eller att lösa upp lik i badkar, med vad det nu är man använder.
-Det ska vi inte göra! -Nej.
Jag gav exempel på saker vi inte skulle göra.
Det finns en vacker buddhistisk ritual där de tvättar...
-Vi lägger honom i en resväska. -Jen!
Det är mannen jag skulle gifta mig med.
Okej, jag… Förlåt. Jag går bara igenom alternativen.
Vad sägs om en begravning till havs?
Steve älskade havet och att simma.
Okej, det låter underbart, men jag har ingen båt,
och jag har inte tid att ta skepparexamen.
-Men vi kan hyra en. -Nej, för då får FBI reda på det.
Vi avfärdade resväskan lite för snabbt.
Jen.
Han är en person som levde ett liv.
Hans själ förtjänar att begravas med värdighet.
-Värdighet? -Ja.
Judy, han lämnade Ted att dö.
Han utnyttjade dig för att tvätta pengar och dumpade dig efter fem missfall.
-Ja, men... -Han är ett monster!
Varför oroar du dig för hans själ? Oroa dig för oss.
-Jag är skyldig honom det. -Det är mitt fel att han är död.
Nej, du var inte…
Du var inte ens där.
Jag släppte in honom i ditt liv. Jag angav honom, men...
Jag trodde aldrig att han skulle försöka döda dig.
Du är en elak jävla subba.
-Det är inte ditt fel. -Det är det.
Det är min karma.
-Det är vad jag förtjänar. -Nej.
Nej, det är inte din karma.
Jag lovar.
Du, vi...
Vi gör oss av med råttorna, okej?
-Okej. -Okej.
Men vad gör vi? Han kan inte ligga där för evigt.
Nej, jag menar...
Inte för evigt...
Kanske tills pojkarna börjar på college.
Ifall jag måste försvinna.
Då klarar de sig själva.
Det är bara sju år.
Det är rätt länge.
-Jag har ingen annan lösning! -Jag vet inte om vi kan leva så här.
Vi måste.
Vet ni vad?
För varje gång vi är här ser ni allt mer hemmastadda ut.
Eller borde jag säga "ni tre"?
Ja.
Jag hoppas vi inte är nojiga som tar en sista titt?
Gud, nej. Inte alls.
Det här ska bli ert hus.
Och nu när anbudet har godkänts
kan ni planera hur ni vill ha det.
Hurdana fönster ni vill ha, kanske nåt inbyggt.
-Vi har börjat tvivla. -Ursäkta?
Granskningen visade på mögel i badrummet.
Ja. Jag såg det. Det är ingen stor grej.
Det är svartmögel.
-Ja. -Ja, men det är bara spårmängder,
så det är i princip ingenting.
Om det inte var nåt skulle granskaren inte ha sagt nåt.
Ja. Men, ni vet...
Ibland tror nog granskarna att de måste hitta nåt
för att man betalat för granskningen.
Förstår ni?
Inte direkt.
Vi får väl tillbaka handpenningen?
Med en bebis på väg vill vi vara extra försiktiga.
Nej, jag fattar. Jag är själv mamma.
Men ärligt talat
oroar vi oss för saker som ingen brydde sig om förr.
Min mamma rökte som en skorsten medan hon väntade mig,
och jag blev jävligt frisk!
Men då jag vet att möglet finns där...
Det är så svårt att få bort.
...kan jag inte tänka på nåt annat.
Inget hus är perfekt.
Ni kommer inte hitta ett hus som inte har lite skit i hörnen.
Jag önskar att svartmögel var det värsta i mitt hus.
För jag har råttor.
Nej, jag vet, Lorna.
Ja, jag sa att spårmängder inte är nåt.
Okej. Vad mer vill du att jag ska säga?
Det är inte mitt fel att de är mesar som vill skydda sitt ofödda barns liv.
Okej, hej då.
Fan ta dig, Steve.
BORTOM KROPPEN: SJÄLENS RESA
EN CHANS ATT UTFORSKA MÖJLIGHETERNA TILLSAMMANS
Ta mig härifrån.
Mamma, snälla lugna dig. Snälla, bara...
Du kan inte tvinga mig att bo här.
Jag vill åka hem.
Det vet jag, men du kan inte bo ensam längre.
Det här är ett fint ställe. Folk köar i ett år för en plats här.
Om du är så förtjust kan väl du flytta hit.
-Vi skulle sakna dig, Flo. -Jag pratade inte med dig.
Ja, men din röst är så bärande, så...
-Djärv. -Ja.
Jag insåg att jag glömde säga att jag undervisar i en målarkurs.
-Tisdagar och torsdagar kl. 09.00. -Mamma, det låter coolt.
"Coolt." Har du målat den där?
Nej, havslandskap är inget för mig.
Bra, för den är hemsk.
-Hon är konstkritiker. -Du har rätt. Hon har bra öga.
Jag menar, vad fan?
-Ja. -Vem målade den?
Jag slänger den.
Vänta.
-Tänker du bara ta den? -Ja. Om du inte gillar den, så.
Du gillade den inte, mamma.
Vem vet vad jag gör med den? Jag är laglös. Jag är galen.
-Du vill alltså inte ha den kvar? -Nej, ta den du.
Hej.
-Tack, det var snällt. -Visst.
Och jag ber om ursäkt.
-Min mamma är jobbig. -Hon är inte så farlig.
-Hon är inte din mamma. -Nej. Min är drogmissbrukare.
Så är det.
Touché.
Många av de boende hatar det till en början, sen börjar de trivas.
-Men det är svårt för de anhöriga. -Ja.
Vill du ha nåt?
Vill du ha kaffe eller nåt sött?
Eller gräs?
-Där kom det. -Ja.
Jag väntade på det.
Det var det jag hoppades på.
Varför?
Vad har du gjort?
JUDY KOLLAR BARA HUR DU HAR DET
HUR MAN GÖR SIG AV MED ETT LIK
Fan!
-Varför vill du göra dig av med ett lik? -Herregud!
Jag försöker inte göra mig av med ett lik.
Det var stavningsprogrammet.
-Jag ska göra mig av med en frys. -Okej.
Varför är du här?
-Lekträff. Henry är på toa. -Jaså.
Jag visste inte att det var idag.
Om jag behövde dumpa ett lik skulle jag åka till Angeles-skogen.
Va?
Där dumpar gängen sina döda.
Det sägs att det finns fler kroppar där än träd.
Shandy, hur…
Varför vet du det?
Det står på mörka webben. Det är en bra källa.
Jisses, du har...
Du har mycket på gång där uppe, du.
Hur var det med din pappa nu igen?
-Han lever utanför samhället. -Så var det.
Hej. Vill du simma?
Jag är ett inomhusbarn.
Vi kan sjunga karaoke. Gillar du att sjunga?
Äter en bönsyrsa upp sin egen partner?
-Det gör den. -Okej.
Okej, coolt. Då går vi.
Herregud.
Mörka webben. Vad korkat.
HUR HITTAR MAN MÖRKA WEBBEN
ATT GÖRA SIG AV MED ETT LIK
Du sjuka värld.
Okej. Mörka webben.
Mörka...webben.
Ärligt talat så tyckte jag att jag var en god dotter,
men det var tufft.
Wow, så hon bodde med dig?
Ja, i ett år.
Det var rena katastrofen.
Vi grälade konstant.
Fantastiskt att du försökte. De flesta gör inte det.
Ja, men vi är kubaner. Det är så vi gör.
Det insåg jag inte.
Men...
Hon bröt höften när jag var på jobbet, så...
Jag kunde inte lämna henne ensam längre.
Tråkigt att hon är så olycklig här.
Snälla. Hon är olycklig överallt.
All glädje rann av henne när pappa dog.
Förlåt, det här blev inte lättsamt.
Ibland vill man inte ha det. Ibland behöver man ha...
Deprimerande snack?
Det behöver jag verkligen. Du anar inte.
Ärligt talat så...
...suger det.
Förr var mamma så...cool.
Hon var rolig.
Så levande, liksom.
Och efter att pappa dog...
...drog hon sig undan.
Som om hon skämdes för att vara glad.
Som om det var ett svek.
-Jag fattar. -Jag tycker det är själviskt.
-Gör du? -Jag menar, kom igen,
vi kommer alla att dö nån gång.
Det är livet. Det är så det går.
Men jorden fortsätter att snurra.
Andra behöver en.
Man har ett val. Antingen går man under med skeppet, eller...
...så grabbar man tag i en livbåt och klamrar sig fast.
Ja.
Oj.
Just det.
Det är som i Titanic.
Vill du vara Leo
eller den gamla damen som lever för evigt?
Jag väljer den gamla damen, men jag tror inte hon lever för evigt.
Inte?
Nej. Hennes hjärta förblir troget
i all evighet, men...
-...hennes kropp ger upp till slut. -Jag missförstod den filmen som liten.
Vad gör vi?
Mamma?
-Var är jordnötssmöret? -Vad gör ni här? Dörren var låst.
Det var den inte.
Varför har du ugnsvantar?
Okej, ni måste gå härifrån.
Varför det?
Det är farligt här.
-Varför? -Vi har råttor.
Sluta ställa frågor. Gå nu bara.
-Sen när har vi råttor? -Vet du att en råttas tänder...
Gå härifrån nu, för helvete!
Förlåt mig.
Förlåt att jag ropade.
Jag är bara lite stressad just nu.
Vad var det ni sökte?
Jordnötssmör?
-Nej. -Ska jag göra ett mellanmål åt er?
Inte det?
Vi kollar om Cooper har kommit hem från judiska skolan.
Kan jag hjälpa dig?
Om jag ville... Om jag...
...typ behövde lösa upp...
Nåt som fastnat i rören?
Ja, nåt har fastnat.
Det här löser upp allt, inklusive din hud.
Men då behövs kemikalietåliga handskar och en mask också.
-Okej. -Och snåla inte.
Okej, nej. Bara det bästa.
-Är den här den bästa? -Ja, den här.
Den är också jättebra.
Okej, så...
Det är mycket som har fastnat.
-Tack. -Varsågod. Ha en bra dag.
Det är bara lite hår.
En klump med hår, men sånt gillar jag inte.
-Lycka till. -Tack.
-Hej, Jen. -Helvete!
-Gud, mår du bra? -Fan, vad du skräms. Ja.
-Vad är det som luktar? -Jag städar.
Nej, gå inte in dit...
Nej, Judy...
-Herregud. -Nej.
-Vad gör du? -Inget. Judy...
-Herregud! -Du…
-Öppna frysen. -Det var en råtta.
-Jag vill se honom! -Nej.
Det var bara en råtta.
Du vill inte se honom.
-Lita på mig. -På dig?
-Hur kan jag lita på dig när du...? -Han ligger här. Okej?
Han ligger här. Jag bara...
Jag testade en grej. Du har rätt, det här går inte.
Jag måste få ut honom ur huset.
Du skulle vänta tills barnen flyttar.
Inser du hur länge det dröjer? Henry är tio!
Jag vet, det är löjligt länge.
Jag kom hit för att säga att du får bestämma.
-Men det där vill jag inte vara med på. -Det är inte vad jag vill!
Jag vet inte vad jag vill göra. Jag håller på att bli tokig!
Henry kom in hit idag.
Jag hade frysen öppen, och han närapå...
Herregud!
-Tänk om han såg nåt? Va? -Okej. Det gjorde han inte.
-Du är okej. -Nej, jag vet inte hur man gör.
Inte jag heller.
-Men du gjorde det. -Vad?
Grejen... Du bodde här med mig efter Ted och låtsades att allt var okej.
Gumman, inget var okej.
Det var hemskt.
Jag var tvungen att berätta.
Du är en elak jävla subba.
Varför?
Judy…
Judy, det är en sak jag måste....
Vad fan?
Jävla fitta.
-Är du okej? -Ja, för fan.
Hela kvarteret är mörkt.
Toppen. En av årets hetaste dar.
Herregud. Judy.
Frysen.
Han kan tina upp.
-Vi måste få ut honom. -Hur?
Det är Christopher.
Hej.
Ja, här också.
Jaså? Halva countyt är utan ström.
Ja. Tack. Vi ringer om vi behöver nåt.
Och du ringer om du...
Bra, för jag orkar inte hjälpa nån.
Okej, hej då.
Fan.
Hej.
-Skrämde jag er? -Ja, du är skrämmande.
-Bra jobbat. -Var är Henry?
Jag är här.
-Okej. -Titta. Jag är osynlig.
-Toppen, Shandy. Fantastiskt. -Jag också.
Gulligt.
Jag har en ny plan.
-Är du säker på att det här är...? -Nej. Inte alls.
Du var visst på väg att säga nåt tidigare.
Jaså?
Ja, precis när strömmen gick.
Ja...
Jag ville bara säga att jag förlåter dig.
Bara så du vet.
ANGELES NATIONALSKOG
Undertexter: Isa Leppikorpi