‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי, בן!‬
‫היי.‬
‫מי זה בן?‬
‫אני בן.‬
‫מה?‬
‫ג׳ן, זה אחיו של סטיב.‬
‫מה… לסטיב יש אח תאום?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫לסטיב יש אח תאום זהה?‬
‫הם לא זהים.‬ ‫-אנחנו לא זהים.‬
‫חצי־זהים.‬
‫אתם חצי־זהים?‬
‫כן. שני תאי זרע, ביצית אחת?‬
‫כמו חלמון כפול, רק שהזרע הוא החלמון.‬
‫הגיוני?‬
‫אני מתה? מתתי?‬
‫לא נראה לי. כאילו…‬
‫אלא אם כן כולנו מתים.‬
‫אף אחד לא מת. לא.‬
‫אף אחד לא מת.‬
‫טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫היי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, בסדר.‬
‫את לא נראית בסדר. התעלפת.‬
‫ואת נראית קצת נסערת.‬
‫אלה רק הפנים שלי.‬
‫יש לי פנים נסערים.‬
‫לא, הם פנים טובים מאוד.‬
‫סליחה.‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫אולי התעלפת בגלל לחץ דם.‬
‫כן. בן הוא רופא.‬
‫כירופרקט. ואקדים אותך.‬
‫אנחנו רופאים אמיתיים ששומרים לכן על הגב.‬
‫היית בלחץ לאחרונה?‬
‫לא. למה שאהיה…?‬
‫לא.‬ ‫-סתם, מינימלי…‬
‫אולי טיפונת.‬ ‫-בגלל המצב הפוליטי.‬
‫המצב בעולם.‬ ‫-ההתחממות הגלובלית.‬
‫כולם מרגישים את זה.‬
‫אבל לא.‬ ‫-טיפה.‬
‫הכול טוב.‬ ‫-כן.‬
‫סבבי.‬
‫רק שנייה…‬
‫למה אתה פה?‬
‫טוב. סליחה.‬
‫התפרצתי פנימה, מה?‬
‫ג׳ודי, חיפשתי אותך.‬
‫סטיב נעלם, וגם הרכב שלו,‬
‫והוא בד״כ מתקשר לאימא שלנו כל ערב,‬
‫והיא לא שמעה ממנו כבר כמה ימים.‬ ‫גם לא אף אחד אחר.‬
‫זה ממש מוזר.‬ ‫-ממש מוזר.‬
‫הוא מתקשר לאימא שלו כל יום?‬ ‫-כן, הם קרובים מאוד.‬
‫כן, הוא הבן האהוב עליה.‬
‫מישהו חייב להיות הכבשה השחורה.‬
‫אז ג׳ודי…‬
‫אני לא רוצה להבהיל אותך,‬
‫אבל באו אלינו מה־FBI היום‬
‫כדי לחפש את סטיב.‬
‫ראית אותו?‬
‫מה עשית?‬
‫מה נעשה?‬
‫לא.‬
‫-לא ראינו אותו.‬
‫סליחה, ה…‬
‫ה־FBI…‬
‫מחפש את סטיב?‬
‫האמריקאי…‬
‫ה־FBI?‬
‫כן. ה־FBI הזה.‬
‫למה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫כן, הוא הסתבך בצרות בעבר, אבל לא ככה.‬
‫לא מדובר במכות בהופעה של ״שוגר ריי״.‬
‫לזכותו ייאמר, הוא היה שם בקטע אירוני.‬
‫זה ממש דוחה.‬
‫מי, ״שוגר ריי״?‬ ‫-״שוגר ריי״ ממש דוחים.‬
‫יש להם כמה שירים טובים.‬ ‫-לא נכון. תצייני אחד.‬
‫הוא עיתונאי עכשיו.‬
‫אימא?‬
‫חמודי. היי.‬
‫קח לך קערה, קורנפלקס…‬
‫בוא… אתה יודע? נתחיל את התהליך של הבוקר.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬
‫היי, חבוב.‬ ‫-זה ידיד שלי, בן.‬
‫לא ידעתי שיש לך עוד ידידים.‬
‫חמודי…‬
‫אני מודאג. אבא לא בא לחלון שלי הבוקר.‬
‫לא? אני בטוחה שזה בסדר.‬ ‫הוא בטח עסוק בלהיות ציפור.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה?‬ ‫-טוב…‬
‫אבא שלי סימס לי שפשטו על המשרד של סטיב.‬
‫מה?‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫הוא מתחרפן. אני חייב לזוז.‬
‫תודה.‬
‫ביי.‬
‫ה־FBI מחפשים את סטיב?‬
‫ה־FBI המזורגג!‬
‫למה?‬
‫אני חושבת שזה באשמתי, האמת.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הסגרתי את סטיב כמלבין כספים בשבוע שעבר.‬
‫מה?!‬
‫מה עשית?‬
‫אני יודעת, הרבה מידע לעבד.‬ ‫-אלוהים…‬
‫ואת מספרת לי רק עכשיו?‬
‫ויש לו תאום זהה מזורגג?!‬
‫לא חשבת להזכיר את זה עד עכשיו?‬
‫הם חצי־זהים.‬ ‫-תפסיקי!‬
‫הם אותו בנאדם!‬
‫טוב. הרבה דברים קרו, בסדר?‬
‫והיינו ברוגז כשהסגרתי את סטיב, ואז את…‬
‫עשית מה שצריך,‬ ‫ואני עזרתי לך להסתיר את הגופה…‬
‫מה את עושה? אהבתי את זה.‬ ‫-תסתמי!‬
‫טוב.‬
‫את קולטת עד כמה אכלתי אותה?‬
‫אם המצב לא היה גרוע קודם…‬
‫ה־FBI?!‬
‫הם טובים בלחבר בין נקודות, ג׳ודי.‬
‫ואנחנו הנקודות!‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו לא הנקודות.‬
‫העסק של סטיב הוא הנקודות.‬ ‫זה כל מה שמעניין את ה־FBI.‬
‫הם דווקא ממש נחמדים. שיתפתי פעולה איתם.‬
‫מה? סליחה…‬
‫אלוהים.‬
‫סטיב צדק.‬
‫לאן שאת לא הולכת, הכאוס בא איתך.‬
‫אני מצטערת!‬
‫אני נורא מצטערת. בבקשה.‬
‫לא התכוונתי לסבך אותך בזה. סליחה.‬
‫אולי תפסיקי לבקש סליחה?‬
‫את מבקשת סליחה כל כך הרבה‬ ‫שזה איבד כל משמעות.‬
‫זה סתם צליל שיוצא לך מהפה.‬
‫סליחה.‬
‫מה יקרה לבנים שלי, ג׳ודי?‬
‫אם יתפסו אותי…‬
‫מה יקרה להם?‬
‫הם יהיו יתומים.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫הם יהיו לבד, ג׳ודי.‬
‫לא, לא אתן לזה לקרות.‬
‫אהיה שם בשבילם.‬
‫את? אלוהים…‬
‫את חושבת שאשאיר את הילדים שלי איתך?‬
‫ישנת במכונית לפני עשר שעות.‬
‫לא פגשתי אף אחד‬ ‫עם שיקול דעת גרוע כמו שלך.‬
‫אני יכולה לעזור לנו לצאת מזה.‬
‫אני יכולה לפנות ל־FBI‬ ‫ולכוון אותם בכיוון אחר.‬
‫לא.‬
‫אל תדברי עם ה־FBI.‬
‫אל תכווני שום דבר.‬
‫פשוט אל תתערבי.‬
‫מקסיקו?‬
‫כן. חשבתי על זה ונזכרתי‬
‫שסטיב תמיד אמר שאם הוא יסתבך ממש,‬
‫הוא פשוט ייסע למקסיקו,‬
‫יאמץ זהות חדשה וייעלם לנצח.‬
‫זהות חדשה?‬ ‫-כן. נכון?‬
‫המשפחה שלכם נסעה לחופשות שם.‬
‫הוא תמיד דיבר על זה.‬
‫טוב, היינו נוסעים לרוזריטו.‬
‫רוזריטו!‬
‫היי, אחותי.‬
‫היי, בן.‬ ‫-היי.‬
‫היי, אחותי.‬ ‫-אין חדש מסטיב?‬
‫לא. מוזר, נכון, אחותי?‬
‫ממש מוזר.‬
‫מה קורה?‬
‫החבר׳ה מה־FBI היו ממש מעליבים.‬
‫הם לקחו את כל המחשבים‬ ‫ואפילו לא רצו מים.‬
‫אחותי, זה באמת מעליב.‬
‫נכון, אחותי?‬ ‫-אחותי…‬
‫אלוהים.‬
‫סטיב, מה עשית?‬
‫- תיקייה למקרה חירום‬ ‫צוואה -‬
‫- את מי תרצי כאפוטרופוס לילדייך? -‬
‫לא אכפת לי אם יש שטיחים בבית, ג׳ניס.‬
‫פשוט תמכרי אותו.‬
‫תראי מי מופיעה על השער‬ ‫של ״אובר אסקינג״, ג׳ניפר.‬
‫תראי אותך.‬
‫את יודעת כמה זמן עבדתי בשביל הרגע הזה?‬
‫סליחה, חשבתי שתגידי…‬
‫שלושים ושש שנים.‬ ‫-שלושים ושש שנים.‬
‫בהחלט הישג מרשים.‬
‫אני שומעת קנאה בקולך?‬
‫לא לזה כיוונתי.‬
‫בדיוק שתיתי את זה…‬
‫טוב, ברכותיי.‬
‫מגיע לך.‬
‫כמו שדודתי טריסטה נהגה לומר,‬
‫הצלחה ותשוקה הן שני צדדים של אותו מטבע.‬
‫כשמשתמשים במטבע, חלומות עפים.‬
‫כשמאבדים את המטבע…‬
‫לא זוכרת.‬
‫אבל הכול כתוב במאמר.‬
‫יופי, אני מתה כבר…‬
‫לקרוא אותו.‬
‫לורנה, אני צריכה לבקש ממך משהו.‬
‫זה בקשר לבנים.‬
‫כולי אוזן.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫אם יקרה לי משהו,‬
‫תהיתי אם…‬
‫אם תסכימי להיות האפוטרופוסית של הבנים.‬
‫כמה זמן נשאר לך?‬
‫מה? לא, אני לא חולה.‬
‫את לא צריכה להיות גיבורה. אנחנו משפחה.‬ ‫-לא, באמת.‬
‫לא, אני רק…‬
‫מחדשת את הצוואה שלי.‬
‫רק חשבתי, מאז טד, ש…‬
‫כדאי לעדכן כמה דברים.‬
‫כמובן.‬
‫נבון מצדך.‬
‫כן.‬
‫לגדל את טד…‬ ‫זה היה הכבוד הגדול של חיי.‬
‫לכבוד יהיה לי לגדל את הבנים האלה.‬
‫טוב.‬
‫בכל זאת, הייתי עושה בדיקות דם.‬
‫את נראית קצת שברירית.‬
‫תודה.‬
‫איך את ישנה?‬
‫טוב… לא להיט.‬
‫טוב…‬
‫כתוב לקחת אחד, אבל את יכולה לקחת שניים.‬
‫את תישני כמו תינוקת.‬ ‫-טוב.‬
‫זה פנטניל, לורנה.‬
‫איך השגת את זה בכלל?‬
‫אני באמת לא זוכרת.‬
‫אז זה בטח חומר טוב.‬
‫סטיב המזורגג.‬
‫הוא לא עשה מספיק כסף כעורך דין,‬
‫אז הוא החליט לגנוב,‬ ‫או ״להלבין כספים״, מה שזה לא יהיה.‬
‫כן, אני לא בטוחה.‬
‫אני כן יודעת שזה קשור לגלריה שלו.‬
‫מה?‬
‫הוא אמר לנו שהוא פתח אותה‬ ‫כדי למכור את הציורים שלך.‬
‫זה גם מה שהוא אמר לי, אבל…‬
‫זה היה רק מסווה.‬
‫בטח לעולם לא אראה את הציורים האלה שוב.‬
‫אני רק רוצה להגיד ש…‬
‫אני שמח שנפרדתם.‬
‫היה נהדר אם היית מצטרפת למשפחה,‬
‫אבל הוא לא ראוי לך.‬
‫יותר טוב לך בלעדיו.‬
‫ג׳ודי…‬
‫אני יודע.‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי להעליב.‬
‫לא, אלוהים…‬
‫את יודעת שאני אוהב אותו.‬
‫כן.‬ ‫-אני יודע שגם את.‬
‫כן.‬
‫בן, אני חייבת לספר לך משהו.‬
‫טוב.‬
‫אני זאת שהסגירה את סטיב‬
‫למשטרה.‬
‫מה?‬
‫למה?‬
‫לא יודעת.‬ ‫באותו זמן זה נראה כמו רעיון מצוין,‬
‫אבל עכשיו אני מתחרטת על זה.‬
‫באמת.‬
‫אני נורא מצטערת.‬
‫לא, עשית נכון.‬
‫הוא הביא את זה על עצמו.‬
‫אל תצטערי בכלל.‬
‫הוא תמיד היה טוב בכל דבר.‬
‫רק לא בעשיית המעשה הנכון.‬
‫למרבה האירוניה, בדרך כלל‬ ‫זה המעשה הקל ביותר.‬
‫אכפת לך אם אשמור את זה?‬
‫מה זה?‬
‫מזכרת מהנסיעה שלי עם סטיב ליער המאובן,‬
‫כשנכנסתי להריון בפעם הראשונה.‬
‫היי, ג׳וד, אני…‬
‫מצטער מאוד שזה לא הלך לך.‬
‫אני מקווה שתהיה לך עוד הזדמנות.‬
‫תודה.‬
‫רגע, היער המאובן? חשבתי ש…‬
‫אסור לקחת אבנים משם.‬
‫כן.‬
‫היו המון ‬‫שלטים‬‫.‬
‫סטיב המזורגג.‬ ‫-כן.‬
‫ג׳ן, היי.‬
‫היי.‬ ‫-אנחנו מחפשים עוד אימא אחת‬
‫שתוביל את ניקוי החוף בשישי הבא.‬ ‫אפשר לרשום אותך?‬
‫אני עסוקה בשישי.‬
‫טוב.‬
‫במבט קדימה,‬
‫אנחנו צריכים מתנדבים ל״פסטי־כבש״ בפסחא.‬
‫שם זמני.‬
‫טיה דוחפת בכיוון, אבל אני כזה…‬ ‫״אולי זה שם קולע מדי?״‬
‫זה לא.‬
‫חג הפסחא עוד רחוק, ו…‬
‫כן, לא בטוח שאהיה בסביבה.‬
‫אני יודעת שאת עסוקה,‬
‫בתור אימא יחידנית עכשיו,‬
‫אבל חשוב להתכונן…‬
‫אמרתי שאני לא יודעת אם אוכל.‬
‫טוב.‬
‫הבנתי.‬
‫היי.‬
‫היי, רציתי לשאול אותך,‬
‫אחיך שון עדיין עורך דין?‬
‫למה? אל תגידי,‬ ‫המשטרה סוף סוף תובעת אותך על הטרדה?‬
‫לא.‬
‫לא, אני מחדשת את הצוואה שלי.‬
‫טוב, הוא סנגור פלילי.‬
‫תן את המספר.‬
‫בסדר.‬
‫היי, את בסדר?‬
‫את נראית פגיעה.‬
‫זה נראה מוזר עלייך.‬
‫לא, אני…‬
‫פשוט לא ישנה טוב.‬
‫טוב, מישהי ישנה,‬
‫אבל עכשיו היא ערה.‬
‫שלום!‬
‫זאת אדל.‬
‫אלן ואני בדיוק אימצנו אותה.‬
‫נכון שהיא שמושי?‬
‫היא ממש שמושי.‬
‫אתה ואלן אימצתם כלבה ביחד, אה?‬
‫אתם ביחד חודש.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אנחנו סטריאוטיפ לסבי.‬
‫אבל אין מהירות מופרזת באוטוסטרדת האהבה.‬
‫איחס.‬
‫תחזיקי אותה.‬
‫תסמכי עליי.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫״ברור שאת רוצה.״‬
‫אוי. למה אתה מדבר ככה?‬
‫״זאת אני, אדל. זה הקול שלי.״‬
‫טיפשי.…‬
‫היי.‬
‫היי, חמודה.‬
‫אתן לך את המספר של המגדלת שלה.‬
‫קנית כלבה ממגדלת?!‬
‫לא.‬
‫אתם יודעים, חשבתי…‬
‫מזמן לא יצאנו לחופשה משפחתית,‬
‫ו… רעיון כיפי, לא?‬
‫אולי ניסע למקום…‬
‫רחוק?‬ ‫-כמה רחוק?‬
‫לא יודעת, חמודי.‬
‫להרים, או…‬
‫לקנדה.‬
‫קנדה גרועה.‬ ‫היא הטלוויזיה הציבורית של המדינות.‬
‫לא! קנדה מגניבה עכשיו.‬
‫הלוואי עלינו.‬
‫אני לא יכול לפספס חזרה‬ ‫של ״הרמוניית הקודש״.‬
‫כריסטופר אומר שישו לא לקח אף יום חופש.‬
‫ואצלו הכול הסתדר בסוף.‬
‫אפשר להתאמן על חניה?‬
‫לא.‬
‫הבלשית פרז. היי.‬
‫באת בקשר לאבא שלי?‬ ‫-צ׳רלי…‬
‫מצאת מי רצח אותו?‬
‫לא. אנחנו עושים כל מה שאפשר,‬
‫אבל אני צריכה לדבר עם אמך ביחידות.‬
‫תיכנסו בבקשה.‬ ‫-מה?‬
‫זה בסדר, חמודי. הכול בסדר. תיכנס.‬
‫מצטערת. מאז שאבא שלו…‬
‫זה בסדר. עבר עליו הרבה. זה קשה לילד.‬
‫כן.‬
‫אני…‬
‫רוצה להתנצל.‬
‫זה לקח לי כמה ימים, אבל הנה ההעתק‬
‫של צו ההרחקה נגד ג׳ודי הייל.‬
‫ניסינו להגיש לה את הצו בעבודה…‬
‫זה יישמע מטורף, אבל אזלו לנו עלי הדפנה.‬
‫היי.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫טוב, אני יכולה להסביר.‬
‫טוב לראות אותך. עשית גוונים?‬
‫כן.‬
‫אני יודעת,‬
‫זה נראה ממש מוזר, אבל…‬
‫זאת הייתה אי־הבנה אחת גדולה.‬
‫אי־הבנה לגבי זה שהיא דרסה את בעלך?‬
‫היית במשרד שלי לפני כמה ימים‬ ‫וצעקת עליי שחייבים לעצור אותה,‬
‫ואם היו לי ראיות,‬ ‫תאמיני לי, הייתי עושה את זה.‬
‫אני לא חושבת שצעקתי,‬
‫אבל… טעיתי.‬
‫זו הייתה המכונית של סטיב ווד.‬ ‫-נכון.‬
‫הוא נהג.‬ ‫-נכון.‬
‫ג׳ודי לא הייתה שם.‬ ‫-לא.‬
‫אמרת לי שהיא הודתה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אבל…‬ ‫-את משנה את הגרסה שלך?‬
‫טוב…‬
‫היא לקחה על עצמה את האשמה.‬ ‫-נכון.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-טוב.‬
‫את יודעת מה אני רוצה?‬
‫אני רק רוצה שכל זה יהיה מאחוריי.‬
‫את יודעת?‬
‫לסלוח, לשכוח…‬
‫בקטע חזק.‬
‫את מבינה.‬
‫לא, אני ממש מבולבלת.‬
‫אלא אם זה קשור לצ׳ק‬ ‫על סך חצי מיליון שמיס היל נתנה לך,‬
‫שאת לא יכולה להפקיד‬ ‫בגלל שהחשבונות שלו הוקפאו.‬
‫סטיב ווד הכריח אותה לעשות את זה.‬ ‫-באמת?‬
‫את יודעת איך אנשים טובעים, גב׳ הרדינג?‬
‫סליחה?‬
‫הם נכנסים למים וחושבים שהם יעמדו בזה,‬
‫ואז בא סחף ומטביע אותם, ואז כבר מאוחר מדי.‬
‫ג׳ודי הייל היא סחף,‬
‫וסטיב ווד מסובך עם אנשים מסוכנים מאוד,‬
‫אז במקומך הייתי נזהרת מאוד.‬
‫פאקינג שיט…‬
‫שיט… היא חושדת.‬
‫היא דיברה איתי כמו שוטרת.‬
‫טוב, היא שוטרת.‬
‫כן, אבל… היא הזכירה את הצ׳ק.‬
‫היא חושדת שאת מנסה לשחד אותי.‬
‫לשחד אותך?‬
‫כן, כדי להסתיר את העובדה שהרגת את בעלי.‬
‫זה באמת הגיוני.‬ ‫-תארי לך איך זה נראה לה,‬
‫כשיצאת מהבית וליהגת על עלי דפנה.‬
‫אגב, נשאר לך רק אחד.‬ ‫-לא אכפת לי!‬
‫מי האנשים המסוכנים האלה?‬
‫טוב…‬
‫אולי זה טוב.‬
‫נראה לי שהיא מתכוונת ליוונים.‬
‫אולי היא חושבת‬
‫שהם אחראים להיעלמות של סטיב.‬
‫סליחה, איזה יוונים?‬
‫טוב, זה מסובך, אבל…‬
‫ואני לא לגמרי בטוחה מי…‬
‫נו, תגידי כבר, בבקשה!‬
‫לסטיב‬
‫היה חיבור רופף‬
‫למאפיה היוונית.‬
‫רופף.‬
‫סליחה… את הכסף שלהם הוא הלבין?‬
‫כן.‬ ‫-המאפיה היוונית?!‬
‫אלוהים. המילים שיוצאות לי מהפה…‬
‫אין בהן היגיון.‬ ‫-זה בעצם מעין סינדיקט.‬
‫ג׳יזס…‬
‫תקשיבי, צריך להתרכז בצד החיובי:‬
‫אף אחד לא יודע איפה סטיב כרגע,‬
‫וכל עוד הוא מוגן, אנחנו מוגנים.‬
‫אני לא מבינה איך‬ ‫את יכולה להיות חיובית כרגע.‬
‫איזו ברירה יש לנו?‬
‫טוב? אהובי מת.‬
‫אז אני אשאר ממוקדת‬
‫במה שאני צריכה להתמקד,‬
‫כדי שאוכל לעבור את זה. טוב?‬
‫טוב.‬
‫אבדוק מה מצב הסלמון.‬ ‫-טוב.‬
‫והכנסתי פאי לתנור.‬
‫הכנת פאי?‬ ‫-כן.‬
‫איזה מין?‬
‫דובדבנים, כמובן. שאת אוהבת.‬
‫אני בדיאטה. העליתי 4 קילו בקיץ.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫לא…‬
‫חבל שאת לא אוהבת את עצמך יותר.‬
‫ג׳ודי, זה ממש טעים.‬
‫ואני אוכל רק שבעה דברים.‬
‫תודה.‬
‫מה רצתה השוטרת קודם?‬
‫ה…‬
‫האישה…‬ ‫-היא…‬
‫היא רצתה לדבר על מה שקרה‬
‫בצומת המסוכן אתמול.‬
‫כן.‬
‫היא מסכימה איתי שצריך‬ ‫להציב עוד תמרורי ״עצור״, אז…‬
‫זאת הסיבה שהיא באה לבית?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא טיפש.‬
‫לא. אתה חכם מאוד.‬
‫ואתה יכול להתגאות באימא שלך.‬
‫היא מנסה לעשות משהו‬ ‫חיובי מאוד למען הקהילה.‬
‫מישהו רוצה לפתוח את הדלת?‬
‫שלום.‬
‫הבלשית פרז.‬
‫חשבתי שאת הטאקוס שלי.‬
‫סליחה שאכזבתי.‬
‫רציתי להגיד לך שצדקת.‬
‫בקשר למה?‬
‫ג׳ודי הייל וסטיב ווד‬ ‫היו אחראיים לדריסה של הרדינג,‬
‫אבל יש שם הרבה יותר מזה,‬
‫ואני זקוקה לעזרה.‬
‫אם…‬
‫אתה מעוניין.‬ ‫-רגע.‬
‫את מציעה לי עבודה עכשיו?‬
‫אם תעבור בדיקה פסיכיאטרית, ו״ינשוף״.‬
‫למה שארצה לעבוד איתך,‬
‫או עם הייסטינגס?‬
‫הגזען הזה הוא עדיין המפכ״ל?‬
‫הוא גם מיזוגן, אבל…‬
‫כן.‬
‫אז לא.‬
‫אבל…‬
‫חפרתי קצת.‬
‫אולי תמצאי פה משהו שימושי.‬
‫טוב. אם תתחרט…‬
‫סליחה שבאתי שוב.‬
‫הייתי בשכונה כי…‬
‫באתי בכוונה לשכונה הזאת,‬
‫כדי לעשות את זה.‬
‫בכל אופן…‬
‫מצאתי את זה אצל הוריי.‬ ‫יצירה מקורית של ג׳ודי הייל.‬
‫אלוהים!‬
‫ציירתי את זה לאימא שלך‬ ‫בחג המולד לפני חמש שנים!‬
‫אתה בטוח רוצה להחזיר אותה?‬
‫היא לא הייתה בתצוגת קבע.‬
‫תודה, זה יפה מצדך.‬
‫ממש מתוק מצדך. כדאי ש…‬
‫רוצה להיכנס?‬
‫כלומר…‬
‫בטח.‬
‫יופי.‬
‫ג׳ודי,‬
‫הפאי הזה מדהים.‬
‫תודה.‬
‫רוצה בירה, או יין, או משהו?‬
‫תודה, אני לא שותה.‬
‫אולי תה?‬
‫בא לי לדפוק ת׳ראש עם קמומיל.‬
‫טוב.‬
‫אימא, אני יכול לצאת לחפש את ציפור־אבא?‬
‫הוא בטח מת.‬
‫היי! צ׳ר!‬
‫אל תקשיב לו. כן, אתה יכול.‬
‫אני רק אומר לו את האמת.‬
‫לפחות שמישהו יעשה את זה.‬ ‫-בחייך, גבר…‬
‫סליחה. הוא…‬
‫בתקופה קשה מאז שאבא שלו מת.‬
‫אני מצטער לשמוע.‬
‫גם לי יש בן נוער.‬
‫אני יודע שזה לא אותו הדבר,‬
‫אבל כשאימא שלו ואני התגרשנו, הוא…‬
‫חיבל במסעדת ״קארלס ג׳וניור״.‬
‫בזה אני יכולה לתמוך.‬
‫היי, תודה שהזמנת אותי לביתך.‬
‫נחמד לצאת קצת מבית ההורים.‬
‫הם כל הזמן לחוצים ודואגים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫וג׳ודי בטוח צודקת. סטיב במקסיקו.‬
‫היא אמרה לך את זה?‬
‫כן. הלכנו למשרד שלו יחד.‬
‫הבנתי.‬
‫כן.‬
‫כל העניין הזה…‬
‫סטיב בשיאו.‬
‫את יודעת, תמיד אמרתי:‬
‫לאן שסטיב לא הולך, הכאוס בא איתו.‬
‫הנה התה שלך.‬
‫אתה אוהב עם הרבה דבש, נכון?‬
‫תמתיקי לי, מותק.‬
‫זכרתי.‬
‫אני כבר מרגיש את זה.‬
‫אימא! מצאתי את אבא, והוא לא בסדר! בואי!‬
‫בואי!‬
‫אימא, תעשי משהו.‬ ‫-טוב.‬
‫לא יודעת.‬ ‫-אולי אטפס על המקפיא?‬
‫לא, אתה לא צריך…‬ ‫-לא?‬
‫נראה לי שהוא נמוך מדי בשבילך.‬
‫אולי סולם?‬ ‫-סולם, כן.‬
‫כאן.‬ ‫-יופי.‬
‫תחזיק מעמד, חמוד.‬
‫טוב…‬
‫ג׳ודי הצליחה.‬
‫בוא.‬
‫בוא, קטנצ׳יק.‬
‫בוא.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫היי, חבר.‬
‫היי.‬
‫וואו, איזו חצר יפה.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫את בטח חיה בבריכה הזאת.‬
‫לא ממש.‬
‫הייתי מת להיות בבריכה הזאת.‬
‫מוכן?‬
‫אבל מה יקרה אם הוא לא יחזור?‬
‫אני חושבת שאם אתה אוהב מישהו,‬
‫הוא נמצא איתך תמיד,‬
‫ולא משנה איפה הוא.‬
‫טוב. אני מוכן.‬
‫הוא לא רצה לעוף מפה!‬
‫תראו, הוא נשאר!‬
‫כן.‬
‫תראה מה זה.‬
‫נראה שהוא עוד לא מוכן לעזוב.‬
‫עוד לא.‬
‫תודה שטיפלת בזה.‬
‫טוב שהיית פה.‬
‫אני שמחה שזה טוב.‬
‫ג׳ודי…‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה לא אבא ציפור, מה?‬
‫את אימא.‬
‫מה עשית?‬
‫מה נעשה?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬