‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Judy Hale.
‎Ea e artista.
‎Scuze. Sunt nouă aici, ‎așa că n-am totul.
‎Cât costă un tablou de Judy Hale?
‎Păi, între nouă și douăzeci de mii, ‎depinzând de dimensiune.
‎Nouă și...
‎Iisuse.
‎Se pare că sunt toate vândute. ‎Cred că e faimoasă.
‎Da. am auzit de ea.
‎Ce-mi poți spune despre Mustangul din '66 ‎care e de obicei parcat în față?
‎Nu știu. De fapt, stai să-mi întreb șeful.
‎Super. Mulțumesc.
‎- Salutare! ‎- Bună!
‎- Bună, sunt Steve Wood. ‎- Steve?
‎- Da. Și tu ești? ‎- Vreau să știu dacă vinzi Mustangul.
‎- Cum ziceai zis că te cheamă? ‎- N-am zis.
‎Trec tot timpul pe lângă galerie.
‎- Nu pare niciodată deschisă. ‎- Program de galerie. Așa se face.
‎Așa. Deci, Mustangul. Unde e?
‎Scuze. Nu te pot ajuta cu asta, frate.
‎- Poate aparține unuia din artiști? ‎- Da?
‎Da. Probabil sigur.
‎Poate sigur lui Judy Hale?
‎Nu. Adică nu știu. Nu sunt sigur.
‎- Ce-ai zice să mă suni dacă afli? Uite. ‎- Așa voi face...
‎detective.
‎Judy, ți-e gata dejunul.
‎L-am făcut chiar eu.
‎Uite la tine! Ce drăguț!
‎Da. Sunt clătite. ‎Sunt vegane... în mare parte.
‎- Poftă bună. ‎- Mulțumesc.
‎- Nu le-aș mânca. Nu. ‎- Serios?
‎- Intenția contează. ‎- Într-adevăr.
‎- Cum a fost ora de dans? ‎- A fost incredibilă.
‎Mă doare de numai acum, ‎dar mulțumesc că m-ai împins s-o fac.
‎Cum te simți?
‎- Mă simt puțin mai bine. ‎- Bine.
‎Ba nu.
‎- Nu. Îmi pare rău. ‎- Draga mea!
‎E greu.
‎Încerc să mă împac cu ideea ‎că nu voi avea niciodată copii.
‎Poți oricând să adopți.
‎Am 41 de ani și n-am casă, ‎trimiteți-mi toți copiii.
‎N-aș începe cu asta.
‎Nu mi-am dorit decât să am o familie.
‎Ne ai pe noi.
‎Faci parte din familia asta.
‎- Chiar? ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎Voiam să te facă ‎să te simți mai bine.
‎- Mă face. ‎- Așa pare, da.
‎Mamă, am nevoie de un laptop nou.
‎- Nu acum, Charlie. Judy suferă. ‎- Nevoile mele contează cel mai puțin?
‎Știi cât costă un laptop nou?
‎Nici nu pot plăti ipoteca luna asta. ‎Laptopul tău nu e o prioritate.
‎- Frățioare! ‎- Stai. Poftim?
‎- E totul în regulă? ‎- Da. Doar stau cam prost cu banii.
‎- Foarte prost. ‎- Lasă-mă să contribui.
‎Nu.
‎Poți plăti ipoteca cu card de debit? ‎Îl mai am pe cel la comun cu Steve.
‎- Da? ‎- Da.
‎Are atâția bani! Eu nu mă ating de ei, ‎iar el nu le va observa lipsa.
‎N-am nevoie ‎ca Steve Wood să-mi plătească ipoteca.
‎- Steve vrea să-mi ia un laptop nou? ‎- Dacă vrei unul, ia-ți o slujbă!
‎Henry și-a luat ca să-și plătească corul?
‎Vrei să intri la corul bisericii? ‎Aș plăti s-o văd.
‎Aș prefera să mă lovească o mașină.
‎- Vezi cum vorbești! ‎- Prea târziu.
‎Nu mai arăta lipsă de respect ‎față de tatăl tău!
‎- Eu nu-l respect? Tu vorbești? ‎- Du-te în camera ta!
‎O sun pe bunica, măcar ei îi pasă.
‎Știi ceva? Nu poți da fuga la Lorna ‎de câte ori vrei de ceva!
‎Lorna, nimeni nu vinde ca mine. Știi asta.
‎Aș fi foarte valoroasă în această echipă.
‎Deci ai nevoie de mine.
‎Deși mă doare să recunosc, da, am.
‎Mi-a scăzut mult venitul.
‎Pentru că partenerul te-a abandonat.
‎- Încetează. ‎- Pentru că ești o paria imobiliară.
‎Iisuse, Lorna!
‎Nu e epuizant să mă urăști atât?
‎- Nu te urăsc. ‎- Mulțumesc.
‎- Sunt doar dezamăgită constant. ‎- Acum vine.
‎Te poți preface că uiți, Jennifer, ‎dar eu țin minte.
‎Cândva, mi-ai fost protejată, ‎și apoi m-ai părăsit,
‎tentată de câștigurile ‎cu care te-a momit Christopher.
‎- Nu cred că e o metaforă adecvată în... ‎- Ai idee cum e să fii abandonată?
‎Da, am.
‎Dar slujba asta nu e pentru mine, Lorna. ‎E pentru băieți.
‎Simt nevoia ‎de stabilitate și de electronice.
‎Te rog... ajută-mă să le ofer asta.
‎Bine jucat.
‎Știi că sunt tot ce mi-a rămas.
‎Și i-am dezamăgit.
‎Despre ce vorbești?
‎În noaptea în care a murit Ted... ‎m-a sunat.
‎Da, ai menționat asta.
‎Nu-mi iese din minte.
‎N-am răspuns.
‎N-a lăsat mesaj, dar știu ‎că avea nevoie de mine.
‎O mamă știe.
‎Și nu i-am fost alături.
‎Unde erai?
‎E posibil să fi...
‎luat un somnifer puternic.
‎Bine. Uite, Lorna, ‎nu te învinovăți pentru asta.
‎Nu e vina ta că a murit Ted.
‎- Nu e? ‎- Nu.
‎Dacă un fluture bate din aripi în Japonia, ‎nu cauzează un uragan în Florida?
‎Sincer, n-am idee despre ce vorbești.
‎Am pierdut firul gândirii, ‎dar eu sunt fluturele.
‎Bine.
‎În regulă.
‎Ce e asta? E o nouă proprietate ‎la care lucrezi?
‎Da.
‎Terasele de Safir.
‎Am drept exclusiv de pre-vânzare. ‎Șase proprietăți, la ocean.
‎Perfecte pentru un burlac bogat.
‎Serios?
‎Știi vreunul?
‎Da.
‎S-ar putea să știu.
‎Lucrez aici de trei ani, ‎și primesc tot salariul minim.
‎Știi, când te-am angajat, ai spus:
‎„Plătește-mă cât vrei, Angela. ‎Vreau doar să ajut.”
‎Dă-i o creștere salarială.
‎Abe, mă descurc, mulțumesc.
‎Doar că acum locuiesc cu familia ‎și chiar aș vrea să pot să contribui.
‎Dă-i ce vrea sau fac scandal.
‎- Abe. ‎- Ce e?
‎- Discut cu conducerea. ‎- Mulțumesc, Angela. Mulțumesc.
‎- Salut. ‎- Trebuie să vorbim.
‎N-avem ce vorbi. ‎Nu-s gravidă, nu-ți face griji.
‎Nu e asta.
‎Azi a venit un detectiv la galerie ‎și a început să mă întrebe de Mustang.
‎- M-am speriat. ‎- Ce detectiv?
‎Nu știu. Unul negru.
‎E tipul cu care ieșeam. E Nick. ‎E în regulă.
‎- De ce ieșeai cu un detectiv negru? ‎- Nu fi rasist.
‎- Doar am zis că e negru. ‎- E cum o spui.
‎E foarte drăguț. O ajută pe Jen ‎să găsească șoferul care a fugit.
‎- Tu ești șoferul! ‎- Știu!
‎Dar îi îndepărtam de pe urma noastră. ‎E singurul lucru care o bucură pe Jen.
‎Iisuse, Judy! ‎De ce nu mărturisești și gata?
‎- Vrei să te prindă! ‎- Ba nu!
‎Nu poate afla. ‎N-o pot pierde pe ea și pe copii.
‎- Rezolv eu. ‎- Da?
‎- Da. ‎- Că te pricepi?
‎Da. Îl voi suna pe Nick.
‎Și ce-i spui? ‎A întrebat dacă Mustangul e al tău.
‎- Da? ‎- Da!
‎Ne-a prins urma fiindcă l-ai condus acolo. ‎N-ai putut să mă asculți, sufletisto!
‎Habar n-ai să manipulezi lumea!
‎- Scuze. Nu-s criminală așa bună ca tine! ‎- Hei.
‎- Scuze. ‎- E în regulă.
‎Ascultă-mă. Vreau să înțelegi ceva, bine?
‎Dacă e să fie cineva pedepsit, tu vei fi. ‎Tu conduceai.
‎Tu ești criminala. Sunt singurul martor.
‎- Dar ai spus că suntem împreună-n asta. ‎- Acum e fiecare pentru el.
‎Și, uite, mă sună prietena ta.
‎- De ce te sună Jen? ‎- Salut. Ce e nou?
‎Ai ucis soțul ‎doamnei aceleia drăguțe, așa-i?
‎E în regulă.
‎Dar nu-l lăsa pe nemernicul ăla ‎să-ți dea ordine.
‎Nu știu ce să fac.
‎Ce vrei să faci?
‎Vreau să spun adevărul.
‎Ei bine...
‎se zice că adevărul te va elibera.
‎Îți spun, Judy Hale și Steve Wood ‎sunt autorii accidentului Harding.
‎Bine. Ai dovezi ‎care nu sunt complet circumstanțiale?
‎Galeria lui, Arte TKG, apare ‎ca proprietara unui Mustang din '66.
‎A cui artă o vinde? A lui Judy Hale.
‎Interesant, dle Prager, ‎dar nu pot aresta bazat pe coincidențe.
‎- Erau logodiți. Erau în cârdășie. ‎- Nu poți aresta nici pentru cârdășie.
‎S-au despărțit ‎la câteva săptămâni după crimă.
‎Ghici ce poate strica o relație: ‎uciderea unui om.
‎- Bine. ‎- Apoi se mută cu Jen Harding? Văduva?
‎Ei sunt făptașii. O simt în oase.
‎Dle Prager, ai avut o relație amoroasă ‎cu dra Hale, corect?
‎- Da, dar... ‎- Presupun că n-a mers.
‎- Nu. ‎- Ai fost detectiv în poliția Santa Ana?
‎Da.
‎De ce nu ai lucrat trei luni?
‎Mi-am luat...
‎Apropo, nimic din toate astea ‎nu e relevant.
‎- Mi-am luat concediu. ‎- Voluntar?
‎- Cui îi pasă? ‎- Care e motivul concediului?
‎Psihiatric.
‎Mulțumesc.
‎Așa. Apreciez pontul, dar am de lucru.
‎Mulțumesc că ai venit.
‎- Da. Frumos loc. ‎- Da.
‎Jen, trebuie să fiu sincer. ‎Când ai sunat, m-am emoționat puțin.
‎Emoționat? Te stresez?
‎Nu, dar dat fiind ‎tot ce s-a petrecut cu Judy
‎și că nu știu ce ți-a spus, ‎știi, sunt surprins.
‎- Codul fetelor. Știu că există. ‎- De fapt, nu.
‎Uite, nu vreau să discut despre Judy acum, ‎ci despre tine.
‎- Bine. ‎- Să-ți spun ce vreau să fac pentru tine.
‎De fapt, în realitate, pentru noi.
‎- Chiar? ‎- Da.
‎Jen, e...
‎Trebuie să recunosc. E... ‎M-am gândit la asta.
‎Serios? La ce te-ai gândit?
‎Știi la ce m-am gândit?
‎Nu. La ce?
‎Știi tu.
‎- Stai. Despre ce vorbeai? ‎- Despre ce vorbești?
‎Eu vorbesc despre a-ți vinde o casă.
‎Terasele Safir.
‎- Ce? Credeai că mă dau la tine? ‎- Nu.
‎- N-aș face-o niciodată. ‎- Nu.
‎- Niciodată. ‎- Da. Evident.
‎Da, păi, nu pare foarte evident.
‎- Nu, era. ‎- Nu vreau să te cuceresc.
‎Steve, îți doresc comisionul.
‎O femeie sinceră. Îmi place. ‎Spune-mi despre loc.
‎Bine.
‎Fiecare locuință poate fi personalizată, ‎și mai e și asta.
‎Așa că...
‎- Destul de fain. ‎- Să știi că e.
‎Se vând foarte repede. ‎Aș face o ofertă azi.
‎Ușor, tigroaico.
‎Ai nevoie de comisionul ăla.
‎Identific o bună ocazie când o văd.
‎Dar am nevoie de el.
‎- Cât ai zis că are? ‎- 220 de metri pătrați.
‎Păi...
‎Știi ce? ‎Dacă spargi peretele de separare adiacent,
‎vei avea un palat în cer ‎de 445 de metri pătrați.
‎Loc pentru o familie.
‎Da.
‎Le iau pe ambele. În numerar.
‎În numerar?
‎Deci 8,6 milioane în numerar.
‎Da.
‎Îți ajunge comisionul?
‎Da.
‎Bine.
‎Bun venit în noua ta viață.
‎Bun venit în a ta.
‎Dumnezeule!
‎Rahat! Nemernic! Nemernicul naibii!
‎Toți vin să discute azi cu mine.
‎Cu ce ocazie am plăcerea?
‎Bună, dnă detectiv. Arăți bine. ‎Ți-ai schimbat coafura.
‎- Ba nu. ‎- Bine.
‎Am ceva să-ți spun.
‎- Ceva ce... Ai niște apă? ‎- Nu.
‎Bine, pentru că am emoții.
‎E ceva ce vreau să-ți spun de mult timp, ‎dar n-am știut cum.
‎- Ascult. ‎- Da.
‎Poate o apă sau ceva de băut? ‎Mi-e atât de uscată gura!
‎Dră Hale.
‎Ai ținut vreodată un secret?
‎E zdrobitor.
‎Și cred că-mi afectează sănătatea.
‎Poate e motivul ‎îmbătrânirii premature a uterului.
‎Ai o bomboană de gâ ‎sau așa ceva în birou?
‎- N-am. ‎- Bine.
‎- Judy. ‎- Da?
‎Steve Wood spală bani.
‎Poftim?
‎- Repeți, te rog? ‎- Spală bani.
‎Mulți.
‎- Spală bani? ‎- Da.
‎Și face evaziune fiscală. ‎Are o companie de fațadă, Arte TKG.
‎E o galerie, și unele exponate sunt bune.
‎Dar o folosește în principal ‎să spele bani pentru greci.
‎E o acuzație gravă. ‎Presupun că ai dovezi ca s-o susții?
‎Aici își ține actele doveditoare.
‎Așa li se zice, nu?
‎Ai colaborarea mea deplină.
‎Bună, toată lumea!
‎Mami are cadouri.
‎Poate ar trebui să nu-și mai zică așa, ‎dar lui mami îi place.
‎Bună.
‎Văd că mi-ai primit mesajul.
‎A cumpărat două. În numerar.
‎Actele au fost făcute. ‎Va vira avansul mâine.
‎Deci, cu plăcere.
‎Nu de asta... M-a sunat Charlie.
‎Bine. Dacă e vorba de laptop, ‎mami a rezolvat asta.
‎Jennifer, vreau să știi că nu e vina mea.
‎Ce nu e vina ta?
‎Mă mut din casa asta. Voi locui cu bunica.
‎- Ce spui? ‎- Vrea să stea cu mine.
‎L-am auzit.
‎Char, știu că ne-am certat puțin ‎dimineața asta, dar, hai, un laptop...
‎Nu e doar din cauza laptopului.
‎Uite, știu că n-a fost ușor ‎de când ți-a murit tatăl,
‎dar îți promit că va fi mult mai bine.
‎- Nu mai pot trăi cu tine. ‎- De ce?
‎- Ce am făcut? ‎- Știi ce ai făcut...
‎în seara când a murit tata.
‎Bine! Du-te naibii! Nu vreau ‎să-ți mai văd niciodată moaca nenorocită!
‎Ne-am certat.
‎Oamenii fac asta în căsnicii, Charlie.
‎Nu mai voia să trăiască cu tine.
‎Și nici eu nu vreau.
‎Îmi pare rău.
‎Ai zis: „în numerar”?
‎NU SUNT POZE SAU FILMĂRI
‎- Salut. ‎- Salut.
‎M-ai speriat de moarte!
‎Ce faci acolo, în întuneric?
‎Vrei să aduc cabernetul?
‎Sau ceva mai tare?
‎Unde sunt băieții?
‎Dorm?
‎Sunt la Lorna.
‎E totul în regulă?
‎Ce se petrece?
‎E vina mea.
‎Pentru ce?
‎Că a plecat.
‎Stai. Te referi la Charlie sau la Henry?
‎La Ted.
‎La Ted?
‎Despre ce vorbești?
‎În noaptea în care a murit...
‎ne-am certat.
‎Bine. Oamenii se ceartă. ‎Nu înseamnă că e vina ta.
‎Ba nu. Nu, eu...
‎eram foarte mânioasă.
‎Care a fost motivul cerții?
‎E prea greu să vorbesc despre asta.
‎Îmi poți spune.
‎Haide. Îmi poți spune orice.
‎El nu...
‎Nu mă atinsese de mai bine de un an.
‎- Bine. Avea o amantă. Deci vina e a lui. ‎- Nu.
‎Nu. S-a oprit după...
‎După ce am făcut...
‎mastectomia.
‎Am crezut că nu va conta.
‎Că el..
‎El...
‎va putea trece peste...
‎toată treaba, dar n-a putut.
‎- Îmi pare atât de rău! ‎- Și nu m-a mai dorit.
‎Dar eu aveam nevoie de el.
‎Asta... El...
‎El m-a făcut să mă simt ‎atât de repulsivă.
‎Și eram atât de plină de resentimente.
‎Și...
‎în noaptea aia, m-am aprins, și...
‎l-am lovit.
‎Ultimul lucru pe care l-am făcut ‎înainte să plece a fost...
‎să-l lovesc.
‎Bine.
‎L-am pocnit în față.
‎Sunt sigură că a spus ceva...
‎Doamne, Judy, nu mai încerca tot timpul ‎să mă faci să mă simt mai bine.
‎Zic doar că sigur ți-a dat motiv...
‎Nu. E vina mea că e mort.
‎Nici nu era aici.
‎- Ieșise la alergat, Jen. ‎- Dumnezeule! Nu alerga.
‎Era ora 01:00.
‎Se afla pe drumul ăla
‎pentru că n-a vrut ‎să mai stea o clipă cu mine în casa asta.
‎Eu l-am ucis.
‎Doamne! Tot încerc să găsesc...
‎persoana pe care s-o învinovățesc, și...
‎eu l-am alungat.
‎L-am lovit.
‎L-am lovit naibii!
‎Nu. Eu l-am lovit.
‎Poftim?
‎- Eu l-am lovit. ‎- Bine. Despre ce vorbești...?
‎L-am lovit.
‎Nu. Eu l-am lovit.
‎- Nu. Eu l-am lovit. ‎- Eu l-am lovit.
‎Eu l-am lovit.
‎- Doamne! ‎- Eu l-am lovit.
‎- Ieșea... ‎- Am avut un Mustang din '66.
‎Era atât de întuneric...
‎și conduceam, și n-am văzut o curbă...
‎și am întors prea repede, și...
‎Era chiar în drum.
‎Nici nu știam ce se întâmplase.
‎Și am vrut să mă întorc...
‎dar n-am putut.
‎Și m-am gândit ‎că, dacă aș putea cumva să mă revanșez...
‎dacă aș putea...
‎să te ajut cumva ‎sau dacă aș putea să-ți fiu prietenă...
‎Te rog, iartă-mă, Jen.
‎Te rog!
‎N-aveam idee ‎că vă voi îndrăgi atât de mult, pe tine...
‎sau pe băieți ‎sau că-mi veți deveni familie.
‎Te rog...
‎spune ceva.
‎Te rog, zi-mi ce să fac ‎ca să te simți mai bine.
‎Ca să îndrept lucrurile. ‎O voi face. Fac orice!
‎Te rog, zi-mi ce pot să fac.
‎Poți să mori.
‎Nu...
‎Abe, ești treaz?
‎Îmi pare atât de rău, Judy.
‎S-a stins liniștit.
‎Nu!
‎N-am apucat să-mi iau adio.