EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Varsågod.
God morgon själv. Vad är det här?
Det är en del av bilen som dödade Ted.
Konkreta bevis som jag skaffat.
Nu kan du köra den genom skannern.
-Vad för nåt? -Jag sa att det inte finns nån sån.
Trevligt att ses igen.
Jag bortser från att du tog hit en egen polis. Var kom den från?
Från Shandy Addams, flickan som hittade Ted.
-Och du besökte henne? -Nej, hon kom till mig. Hur så?
Det finns en process för såna här saker.
En process?
Processen som genererat noll ledtrådar och misstänkta?
Ni har inte hittat ett dugg.
På en dag hittar jag det här.
Undrar vad mer som finns där ute.
Jag vill se allt ni har. Rubbet.
-Hela akten. -Nej, det går inte.
Jo, det går. Jag har googlat det.
Du har tillåtelse att se den, men det finns en orsak till inte visa bevis
-för närstående. -Jag vill se den.
Den är obehaglig och kan vara svår att hantera.
Du vet inte vad jag kan hantera.
-Japp. -Bra jobbat. Hit med kardan.
-Tack. -Ja.
Finns det avgiftsbelagda vägar i närheten?
Det finns en i PCH och en som leder till Yorba Linda.
CCTV från dem?
Ja, men utan registreringsnummer eller bilmodell...
Vi hade ett liknande fall i Santa Ana...
Mrs Harding?
Vad?
Är du okej?
Jag mår bra.
Du kan inte bara gå in där.
-Tjejen! -Var är den?
-Judy. -Steve.
Hej. Ursäkta att jag stör.
Ja, hej då. Fin kostym, jag älskar näsduken.
Hej då. Tack.
-Vad vill du? -Hon har en bildel!
-Vad snackar du om? -Jen har en del av vår bil.
Hon ska köra den i skannern. Hon kommer få reda på att det var jag
-så jag måste veta var bilen är! -Kan du lugna dig? Jag tar hand om det.
-Okej. -Bilen blir inget problem.
Var är den?
På en säker plats.
Hos din mamma?
-Den är hos min mamma. -Toppen.
Lysande! Kul att blanda in Eileen.
Hon är i stugan. Du behöver inte oroa dig.
Hon har haft det jobbigt. Tagga ner.
-Med vad? Läderallergin? -Ja, faktiskt.
Det finns inte.
Inte? Men du styrs av månen?
-Återgå till grekerna. -Vart ska du?
-Åk inte hem till mamma. -Jo.
Judy!
Hej då, tjejen.
Judy!
Hej, det är Judy. Lämna ett meddelande.
Judy, hej.
Det är jag.
Ursäkta, jag bara...
Jag måste prata med dig.
Du är nog den enda som skulle förstå.
Jag är vid polisstationen och...
...jag såg...
Jag såg bilder från Teds olycka. Jag trodde jag skulle klara det och...
Jag tror inte att det går. Kan du ringa mig?
Jag behöver dig.
Det var vidrigt.
Förlåt.
Okej. Hej då.
Oj.
Jag sa ju att bilen inte var nåt problem.
Det här var oväntat.
Jag funderade på hur jag skulle bli kvitt den.
Den försvinner inte. Men tänk om den finns överallt?
Man tar isär den till dess beståndsdelar
och dumpar dem på skrotupplag i Mexiko, sedan är bilen borta.
-Ingen bil, inget brott. -Exakt.
Oavsett vad de hittar, utan bevis
eller ett ögonvittne så har de ingenting.
-Ted var det enda vittnet. -Ja, och Ted är död. Så vi klarar oss.
-Var lärde du dig sånt här? -Online. Jag kollade några videor.
Jag lär mig saker fort, det vet du.
Vissa saker går isär lättare än vad man tror.
Grattis.
-Va? -Ja.
Herregud!
Det är Jen. Hon ringer hela tiden.
Svara. Hälsa från mig.
-Nej! -Varför?
Tänk om hon vet? Tänk om de har kört bildelen i skannern?
Det skrämmer mig inte.
Kan du lugna ner dig?
Min farsa är polare med polischefen. De spelar golf.
Och jag växte upp med Laguna-snutarna. De är strandpoliser.
Allt de fångar är vågor.
De har teknologi.
Om de kan spåra dessa delar till ett skrotupplag i Rosarito
med en liten bildel, så hatten av.
-Då anmäler jag mig själv. -Lägg av.
Jag fixar det, okej?
Jag är tio steg framför dem, jag lovar. Jag låter inget hända dig.
Okej, tack. Men vi måste fixa det idag. Vi vet inte hur fort saker eskalerar.
Jag har möten hela dagen.
Morgonen är redan körd.
Okej! Gå på dina möten så gör jag klart allt.
Visa hur man använder verktygen.
-Jaså, mekanikern? -Ja.
Det kan inte lämnas halvgjort.
Jag vill få ett slut på mardrömmen.
Okej.
Jag ställer in mina möten så fixar vi det här idag.
Tack.
Varsågod.
Jag dejtar nån.
Toppen. Jag är glad för din skull.
Titta, vilka fantastiska paneler.
Jag är på ett torp och jag älskar livet.
Du kan göra scrapbooking där i hörnet.
Åh, älskling!
Och ljuset här är fantastiskt, eller hur Jen?
Japp.
På morgonen skiner solen över golvet och man känner sig...
...förlåten.
Åh, köket är vackert!
Jag är inte så förtjust i glasdörrarna.
Men kolla altanen.
Låt mig visa er grillplatsen.
Låt oss prata om modern kökssnickeri.
Jag brukade gilla en mer rustik stil.
Du vet, det lantliga. Ladugårdsdörrar, porslinsknoppar...
Men nu, och om du kände mig så vore det här oväntat.
Nu gillar jag stilrent och enkelt.
Därför dras jag till modernare inredning.
Det här är delvis bambu eller hur?
Jag vet faktiskt inte.
Jag tror det är delvis bambu, eller är ytan av muskot?
Muskot eller bambu?
Jag såg "delvis bambu" i en tidning.
Jag klippte ut och sparade det.
-Jag tappar alltid bort saker. -Ja, börja inte ens...
Jag har ett arkiv och jag spillde earl grey över det. Och te färgar.
-Det gör det. -Ja!
-Jag vet. -Sorgligt, va?
-Så sorgligt. -Nej, det är inte sorgligt.
-Raring, är du okej? -Nej, ursäkta mig.
Är du okej?
Herregud! Ser jag okej ut, din ytliga jävla fjompa?
-Den galna massagen? -Det var Sedona.
Det var inte Sedona utan Santa Fe.
-Du kanske var i Sedona med din nya kille. -Nej, du och jag åkte till Sedona.
Minns du rummet med eldstaden och fontänen?
Du sa, "Jag gillar inte häxkittlar", sedan älskade du dem.
Okej, jag...
Jag lät dig prata lite om dem. Det gör inte att jag älskar kittlar.
Men jag gillade vandringsturen. Trots att jag brände snorren.
Herregud.
Jag hade nästan glömt det.
Det glömmer jag aldrig.
Så går det om man har lösa shorts utan kalsonger
och somnar i solen.
Jag fick inte lov att ha kalsonger för spermierna.
Jag vill fråga en annan sak om den resan.
Vadå?
-Minns du den förstenade skogen? -Ja.
Minns du skylten där det stod att om man tar en sten
så får man otur resten av livet?
Ja, det minns jag.
Jag hörde ett radioprogram om det.
Om hur folk som hade tagit stenar skickade tillbaka dem med brev
där det stod, "mitt liv har gått i bitar", eller "min fru har lämnat mig",
eller "jag miste jobbet".
Alla skyllde på att de stal en sten.
Stal du nån av stenarna?
Kom igen. Det är skitsnack.
Folk skyller sina dåliga liv på nåt annat. Man måste ha perspektiv.
-Perspektiv och inställning. -Visst.
Men tog du nån?
Jag minns att jag ville. Men, nej, jag tog ingen.
-Lovar du? -Ja.
Numret till helaren.
Hon gör den där grejen när man håller i kycklingen.
Det hjälper att hålla i kycklingen.
Tack så mycket. Jag ber åter om ursäkt.
Okej.
Innan du säger nåt, så ska du veta...
Det här funkar inte.
Så illa var det inte.
Det var verkligen illa.
Det var inte direkt en professionell atmosfär.
Vet du vad?
Jag lovar att det inte ska hända igen.
Nej, för jag klarar det inte längre.
Du klarar inte vad?
-Allt det här. -Vad är det du pekar på?
Jesus, ge mig styrka.
Det är inte första gången som du sumpat en försäljning.
Du skrämmer iväg kunder. Du skrämmer mig.
Vad är det som händer? Gör du slut med mig?
Bara yrkesmässigt.
Jag ville inte, men du gjorde det omöjligt.
Okej...
Jag vet att jag inte varit på topp de senaste månaderna,
men min make mördades.
Så jag har inte mått så jättebra.
Jag ber för dig och pojkarna varje dag. Jag har försökt att vara en bra vän.
Men dina problem började inte dagen då Ted dog.
Jag har funderat på det här i åratal.
Ända sedan husen i Shorewood när du slet sönder fikusen.
Herregud, vi båda avskydde fikusen. Den hörde inte hemma där.
Och Crystal Cove, när du skrek på det rara paret?
Va? Hon var en rasist!
Hon var 80 år.
Din ilska är oacceptabel.
Jag vet inte hur jag ska kunna hjälpa dig. Men jag klarar inte det här längre.
Jag är ledsen.
Hej, ursäkta. Vet du var jag kan hitta Judy Hale?
-Henne har jag aldrig hört talas om. -Okej.
Är du Judys vän?
Ja.
Hej.
Jag heter Jen.
Åh, du är den snälla kvinnan som hon bor hos?
Du måste vara Abe.
Hela mitt liv.
-Sätt dig. -Tack.
Judy...
-...sjukanmälde sig. -Jaså?
-Jag tror inte hon är sjuk. -Hon är nog med det där arslet, Steve.
Du har nog rätt.
Är du okej, raring?
Ja.
Jag har bara haft en jobbig dag.
Några jobbiga år, faktiskt.
Jag beklagar.
Det är okej.
Jag kanske förtjänar det.
Jag vet inte det. Jag tror inte på sånt.
Tror du barnen i Auschwitz fick vad de förtjänade?
Herregud, självklart inte.
Men jag tror jag förtjänar den här dagen.
Var inte så hård mot dig själv.
Tack, Abe.
Jag förstår varför Judy älskar dig så.
Jag också.
Se på oss.
Delar lite Cuervo Tradicional.
Åh, är den tradicional?
-Det är så man uttalar det. -Ska man inte rulla R:et?
Det blir skönt att bli av med den där.
-Jag önskar att jag aldrig köpt den. -Du kunde inte veta.
Jag önskar att jag hade gjort många saker annorlunda...
...beträffande oss.
Ja, jag också.
Vi var bra tillsammans.
Vi hade våra svåra stunder, men det var fantastiska stunder också.
Och jag hoppas verkligen att...
...den nya killen...
...tar väl hand om dig.
-Gör inte sådär. -Vadå?
"Hoppas att den nya killen kan ta hand om dig som jag gjorde."
Och det där du gör nu med ögonen?
Får jag inte använda ögonen?
-Sättet du ser på mig. Sluta. -Jag ser på dig som en människa.
Du ser nog inte på din farmor sådär.
Du har ingen aning om hur jag ser på min farmor. Hon...
...var stilig.
Det var hon.
-Vadå? -Det där!
-Den där grejen. -Vad pratar du om?
-Det är ingen grej. -Du gör det till en grej.
Jag gör det inte till en grej. Grejen existerar redan
och jag påpekar den. Den kräver inget mikroskop.
-Är jag ett studieobjekt nu? -Ja.
Det är du.
-Håll tyst. -Vadå?
Jag vet att du vet vad du gör.
Vad sägs om ett test?
-Jag ska blunda. -Okej.
Och när jag öppnar ögonen får du säga om det är en grej.
-Är du beredd? -Visst.
Judy?
Åh.
-Hej. -Hej.
Jag tänkte titta förbi och se hur du mår.
Och jag fick tag i en pajbit.
Vad gulligt av dig.
Kom in.
Vill du ha ett glas vin eller en öl?
-Öl, tack. -Okej.
-Varsågod. -Tack.
Hur mår du? Det blev mycket att smälta i morse.
Ja.
Hur har dagen varit?
Riktigt usel.
Värsta hittills. Fast inte som när min make gick ut och aldrig kom hem.
För det var... riktigt jobbigt.
Ja.
Det var snällt av dig att titta till mig.
Du kom säkert inte hit för att träffa Judy.
Nix, absolut inte.
Nej, jag försöker undvika henne.
-Genom att dyka upp där hon bor? -Ja.
-Ja, och med nåt sött hon gillar. -Hon gillar morotskaka.
Morotskaka.
Och hon är inte här.
Gick han ut och sprang? Du sa att Ted gick ut och sprang den natten?
Ja.
I akten såg jag att han hade på sig Vans.
Ja, han hade på sig Vans.
Han gillade inte löparskor.
Han ägde inte ens några.
Nåt om att stärka fotsulorna.
Ja.
Det här var en god IPA. Den smakar verkligen humle.
Vet du vad?
Jag bör verkligen gå och lägga mig...
-Okej. -En lång dag imorgon.
Försöker få ordning på livet.
Jag fattar.
Jag berättar om ditt icke-besök för Judy.
-Just precis. -Självklart.
-Tack. -Hej då, Nick.
-Ja. -Tack.
-God natt. -God natt.
Okej.
Jag älskade verkligen bilen.
Det vet jag.
-Okej. -Var försiktig.
Jag måste vara ärlig.
Jag...
Jag gjorde det.
Du gjorde vad?
Tog en sten från den förstenade skogen.
Gjorde inte du?
-Nej. -Kom igen.
Nej, det gjorde jag inte, Steve.
Varför inte?
Vad menar du? Det är heliga stenar.
De bad att man inte skulle ta dem.
För att en skylt säger att det är otur.
Är mitt liv förstört på grund av en sten?
Inte för att jag är en dumskalle?
Det spelar ingen roll.
Allt kommer att ordna sig.
Okej?
Jag ringer senare.
Hallå.
-Vad fan? -Hej.
Jag vet inte ens vad jag ska säga.
-Jen... -Det är så jävla dumt.
Jen, förlåt mig.
Du var med Steve, eller hur?
Det var jag.
Du kunde åtminstone ha skickat ett sms. Jösses, Judy!
Senast nån jag älskade inte ringde tillbaka, var han död.
Herregud.
Du har rätt.
-Förlåt. Jag är en skitstövel. -Men jag behövde dig idag.
Jag behövde dig verkligen.
Och det är svårt att erkänna.
Förlåt mig.
Hur gick det hos polisen i morse?
Skit i det. Jag ska lägga mig.
Okej?
Steve?
Seriöst?
Varför dras du till honom?
Jag önskar att jag visste.
Godnatt.
Okej. Ja.
Tack, tack så mycket.
Adjö.
-Det är en ny dag, Judy. -Jaså?
De har hittat bilmodellen på bilen som dödade Ted.
Va?
Det var Nick och han ska ge mig en lista på alla ägare
av den modellen i Orange County.
-Oj! -Eller hur? Himmel...
Det är en 1966 Mustang.
Är inte det konstigt?
Det känns så märkligt att veta det.
-Läskigt, va? -Lite.
Men ja, det här hände.
Det hände och den här personen gjorde det
och den här bilen körde de.
Är det inte otroligt?
-Helt otroligt. -Ja.
-Men mina tankar går såhär... -Hur då?
Om du kör på nån, gör du dig inte dig av med bilen?
Skulle inte det vare det första du gjorde?
Kanske.
Men kanske inte.
Om man funderar på det så skulle det verkligen se misstänkt ut.
-Tycker du inte? -Nej.
Jag skulle inte göra mig av med bilen för det skulle få mig att verka skyldig.
Det är nog det värsta man skulle kunna göra.
Som att sätta en måltavla på huvudet.
Men det kvittar.
Även om personen gör sig av med bilen vet vi ändå vilka som ägt den.
Så sant.
Okej, jag tar en dusch.
En ny dag, Judy.