‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎RAPOARTE ȘI ARESTĂRI
‎Cu plăcere.
‎Bună dimineața și ție. Ce am în față?
‎E o bucată ‎din mașina care l-a ucis pe Ted.
‎Dovadă concretă, obținută de mine.
‎Acum v-o dau vouă, ‎s-o treceți prin scaner.
‎- Ce scaner? ‎- I-am zis că nu există.
‎Bună! Mă bucur să te revăd!
‎Voi ignora faptul că ți-ai adus polițist, ‎și te voi întreba de unde e.
‎E de la Shandy Adams, ‎fata care l-a găsit pe Ted.
‎- Și te-ai dus la ea? ‎- Nu, a venit la mine. Contează?
‎Contează pentru că se urmează un proces.
‎Un proces?
‎Procesul care nu v-a obținut ‎dovezi sau suspecți?
‎Faceți asta de luni întregi ‎și n-ați găsit nimic.
‎Eu o fac de o zi, și găsesc asta.
‎Acum mă întreb ce mai pot afla. ‎Vreau să văd tot ce aveți. Totul.
‎- Vreau să văd tot dosarul. ‎- Nu se poate.
‎Știu că se poate, am căutat pe Google.
‎Ai voie să-l vezi,
‎dar e un motiv pentru care nu arătăm ‎dovezile apropiaților decedatului.
‎Vreau să-l văd.
‎E tulburător, ‎și va fi dificil să-i faci față.
‎N-ai idee la ce pot să fac față.
‎Da.
‎Bună treabă. Continuă.
‎- Mulțumesc. ‎- Da.
‎Există drumuri cu taxă ‎pornind de la scena crimei?
‎E autostrada Pacific Coast și sunt ‎drumurile care duc spre Yorba Linda.
‎Au camere video?
‎Sunt multe, dar fără plăcuța ‎sau modelul mașinii, noi...
‎Știi, în Santa Ana, ‎am avut un caz asemănător.
‎Dnă Harding?
‎Ce e?
‎Ești bine?
‎Sunt bine.
‎CORPORAȚIA WOOD, WOOD ȘI WOOD
‎Fată, nu poți intra așa!
‎- Fată! ‎- Unde e?
‎- Judy. ‎- Steve.
‎Bună! Scuzați-mă că vă întrerup.
‎Da.
‎Pa, băieți! Superb costum! ‎Ador buzunarul de la piept.
‎Bine. Pa! Mulțumesc.
‎- Ce faci? ‎- Are o bucată din mașină!
‎- Ce? ‎- Jen are o bucată din mașină.
‎- O trece prin scaner! ‎- Ușor!
‎Va afla că eu sunt făptașa.
‎Zi-mi unde e mașina, acum.
‎Te calmezi? Mă ocup de asta. ‎Mașina nu va fi o problemă.
‎De ce? Unde e?
‎Într-un loc sigur.
‎E la maică-ta?
‎E la maică-mea.
‎Super! De-abia aștept ‎să discut asta cu Eileen.
‎Stă o lună la casa de lângă lac. ‎Nu-ți face griji.
‎I-a fost greu recent, așa că las-o moale.
‎- De la ce? De la alergia la piele? ‎- De fapt, da.
‎Nu e ceva real.
‎Nu e real, ‎dar cică pe tine te controlează luna?
‎- Întoarce-te la grecii tăi. ‎- Nu merge la mama.
‎Mă duc.
‎Judy!
‎Pa, fată!
‎Judy!
‎Salut! Sunt Judy. Lasă un mesaj. Mersi.
‎Judy, salut.
‎Eu sunt.
‎Scuze. Eu doar...
‎Chiar trebuie să vorbim.
‎Cred că ești singura ‎care ar înțelege. Eu...
‎Sunt la secția de poliție și...
‎Am văzut...
‎Am văzut poze cu Ted după accident, ‎și am crezut că pot face față, și sunt...
‎Nu cred că fac față acum. ‎Mă poți suna, te rog?
‎Se pare că eu... am nevoie de tine.
‎E scârbos.
‎Îmi pare rău.
‎Bine. Pa.
‎Ți-am zis că e în regulă.
‎Nu mă așteptam la asta.
‎Stăteam și mă gândeam: ‎„Cum să scap de ea?”
‎Întotdeauna va fi undeva. ‎Dacă ar fi peste tot?
‎Nu? O dezmembrezi în bucățile componente,
‎le arunci în trei gropi de gunoi ‎din Mexic, și adio mașină.
‎- Nu mașină, nu crimă. ‎- Exact.
‎Indiferent ce află, dacă nu au dovezi
‎sau un martor, n-au nimic.
‎- Ted e singurul martor. ‎- Da. Ted e mort. Așa că, suntem bine.
‎- Unde ai învățat să faci asta? ‎- Online. Am urmărit clipuri.
‎JEN
‎Învăț repede, știi asta.
‎Unele piese se dezmembrează ‎surprinzător de ușor.
‎Da.
‎La mulți ani!
‎- Poftim? ‎- Da.
‎Dumnezeule!
‎Doamne! E Jen. Mă tot sună.
‎Răspunde. Zi-i că o salut.
‎- Nu! ‎- De ce?
‎Dacă știe? ‎Dacă deja au trecut piesa prin scaner?
‎Scanerul nu mă sperie.
‎Pardon. Te calmezi? În primul rând, ‎tata e prieten cu șeriful. Joacă golf.
‎B, am crescut cu polițiștii din Laguna, ‎se ocupă de chestii mărunte.
‎- Nu vor prinde decât valuri. ‎- Au tehnologie.
‎Dacă pot să urmărească piesele ‎până la o groapă de gunoi din Rosarito,
‎de la o bucățică din mașină, ‎tot respectul.
‎- Mă voi preda. ‎- Încetează.
‎Mă ocup de asta, bine?
‎Sunt obiectiv ‎și sunt cu mult înainte, promit.
‎- Nu las să pățești ceva. ‎- Bine. Mulțumesc.
‎- Cu plăcere. ‎- Trebuie făcut azi.
‎Nu știm cât de repede ‎vor decurge treburile.
‎Am ședințe încontinuu, toată ziua. ‎Dimineața e deja stricată.
‎Bine! Du-te la ședințe și termin eu totul.
‎Arată-mi cum să folosesc sculele.
‎- Serios, băiețoaso? ‎- Da.
‎Nu mai pot vedea treaba neterminată.
‎Chiar vreau să se termine coșmarul ăsta.
‎Bine.
‎Îmi voi anula ședințele ‎și mă ocup de asta azi.
‎Mulțumesc.
‎Poftim.
‎Mă văd cu cineva.
‎Super! Mă bucur mult pentru tine.
‎Fiți atenți la lambriul ăsta, e superb.
‎Sunt într-o cabană și iubesc viața.
‎Scumpo, îți poți face albumul ‎în colțul ăla.
‎Îl ador!
‎Și lumina din zona asta! ‎E absolut remarcabilă
‎- Așa-i, Jen? ‎- Da.
‎Dimineața, soarele se revarsă ‎de-a lungul podelei și te simți,
‎nu știu, iertat.
‎Bucătăria asta! Superbă!
‎Nu mă prea încântă ‎ușile glisante din sticlă.
‎Înțeleg. Dar uită-te la terasă. ‎Stai să vezi unde e grătarul!
‎Să vorbim despre dulapuri moderne.
‎Îmi plăcea un aspect mai rustic,
‎în stilul unei ferme.
‎Ușa de la hambar, ‎mânere din porțelan.
‎Dar iată! Dacă mă cunoșteai, ‎nu te-ai fi așteptat la asta.
‎Acum îmi plac rafinamentul, simplitatea.
‎De aceea mă atrag ‎aceste instalații mai moderne.
‎E fuziune cu bambus, așa-i?
‎De fapt, nu știu.
‎Nu așa pare? Așa cred. ‎Sau e lustruit cu nucșoară?
‎Nucșoară sau bambus?
‎Am văzut pe o revistă. ‎„Fuziune cu bambus.”
‎Am tăiat-o și am păstrat-o ‎în caz de nevoie.
‎- Mereu pierd lucruri, nu, dragă? ‎- Să lăsăm subiectul.
‎Am un dulap organizator și am vărsat ‎ceai Earl Grey pe el, iar ceaiul pătează.
‎- Într-adevăr. ‎- Da.
‎- Știu. ‎- Nu e trist?
‎- E atât de trist. ‎- Ba nu, nu e trist.
‎- Scumpo, ești bine? ‎- Nu. Vă rog să mă scuzați o clipă.
‎Ești bine?
‎Dumnezeule! Ți se pare că-s bine, ‎proastă insipidă de rahat ce ești?
‎- Masajul ăla incredibil? ‎- A fost în Sedona.
‎N-a fost în Sedona, ci în Santa Fe.
‎Poate ai mers în Sedona cu noul iubit.
‎Nu. Noi doi am fost în Sedona. ‎Ți-amintești?
‎Ți-amintești camera aia ‎cu șemineul și fântâna,
‎când ziceai că nu-ți pasă de vârtejuri, ‎și apoi ai devenit Omul-Vârtej?
‎Bine. Eu...
‎Te-am lăsat să vorbești puțin de asta.
‎- Nu mă face Omul-Vârtej. ‎- Ba da.
‎Îmi place traseul pe care am mers. ‎Deși mi-am ars scula.
‎- Dumnezeule! Aproape am uitat de asta. ‎- Da, pentru mine e un #nuuitaniciodată.
‎Aia pățești dacă nu porți chiloți ‎cu pantaloni scurți largi
‎și adormi la soare.
‎M-ai pus să nu port chiloți ‎pentru calitatea spermei.
‎- Mai voiam să te întreb ceva. ‎- Ce?
‎Ți-amintești pădurea petrificată?
‎Da.
‎Ți-amintești semnul care spunea ‎că, dacă iei vreo piatră,
‎vei avea ghinion tot restul vieții?
‎Da, mi-l amintesc vag.
‎Nu ți-am spus, dar am auzit o emisiune ‎la radio legat de asta.
‎Cum cei care au luat pietre ‎le-au trimis înapoi după ani, cu scrisori
‎în care spune: „Viața mi-e distrusă,” ‎„M-a părăsit soția”
‎sau „Am fost dat afară.”
‎Toți atribuie asta ‎faptului că au luat o piatră de acolo.
‎Ai furat o piatră de acolo?
‎Haide! E abureală! Serios?
‎Dau vina pe altceva ‎pentru viețile lor de rahat!
‎Perspectiva e importantă.
‎- Perspectiva și mentalitatea. ‎- Bine. Fie. Dar ai luat vreuna?
‎Mi-amintesc că am vrut. ‎Dar, nu, n-am luat niciuna.
‎- Promiți? ‎- Da.
‎Uite datele de contact ale vindecătoarei. ‎Face ceva când ții un pui de găină.
‎Ții doar un pui de găină. Te va ajuta.
‎Mulțumesc foarte mult. ‎Din nou, îmi pare foarte rău.
‎Bine.
‎Înainte să spui ceva, trebuie să știi.
‎Nu funcționează.
‎N-a fost... chiar atât de rău.
‎A fost chiar foarte rău.
‎Să zicem doar că n-am creat ‎o atmosferă de eleganță și profesionalism.
‎Știi ce?
‎Îți promit că nu se va mai întâmpla.
‎Nu se va mai întâmpla. ‎Pentru că nu mai pot.
‎Ce nu mai poți?
‎- Asta! Toată asta. ‎- Ce e asta? Spre ce arăți?
‎Doamne, dă-mi putere. Nu ne putem preface ‎că e prima dată când ai stricat o vânzare.
‎Tot faci clienții să plece. ‎Sperii lumea. Mă sperii pe mine.
‎Și ce se petrece acum? ‎Te desparți de mine?
‎Doar profesional.
‎Și n-am vrut, ‎dar ai făcut să fie imposibil.
‎Bine.
‎Știu că n-am fost în formă ‎în ultimele luni,
‎dar poate ai auzit ‎că mi-a fost ucis soțul.
‎Deci, da, n-am dus-o prea bine.
‎Uite, mă rog zilnic ‎pentru tine și băieții tăi.
‎Am încercat să-ți fiu un prieten bun.
‎Dar nu e de parcă problemele cu tine ‎au început când a murit Ted.
‎Mă gândesc de ani de zile ‎să avem conversația asta.
‎Încă de la apartamentele Sherwood, ‎când ai rupt ficusul în bucăți.
‎Doamne! Ai fost de acord cu mine. ‎Amândoi uram ficusul!
‎N-avea ce căuta acolo.
‎Dar în Crystal Cove, când ai urlat ‎la cuplul acela drăguț, Walshii?
‎Poftim? N-a fost... Era rasistă.
‎Avea 80 de ani.
‎Jen, mânia ta e de necontrolat.
‎Și nu știu cum să te ajut cu ea.
‎Dar nu mai pot continua așa.
‎Îmi pare rău.
‎Bună. Scuzați! ‎Știți unde o pot găsi pe Judy Hale?
‎Habar n-am cine e.
‎Bine.
‎Ești prietenă cu Judy?
‎Da.
‎Bună!
‎Sunt Jen.
‎Tu ești doamna drăguță la care stă?
‎Iar tu trebuie să fii Abe.
‎Toată viața am fost.
‎- Ia loc. ‎- Mulțumesc.
‎Judy...
‎spus că e bolnavă.
‎Chiar?
‎Nu cred că e bolnavă.
‎Probabil e cu nemernicul ăla de Steve.
‎S-ar putea să ai dreptate.
‎Ești bine, scumpo?
‎Da. Doar am avut o zi foarte de rahat.
‎De fapt, câțiva ani de rahat.
‎Îmi pare rău.
‎E în regulă.
‎Cred că poate o merit.
‎N-aș fi prea sigur de asta. ‎Nu cred în a primi ceea ce meriți.
‎Crezi că copilul de la Auschwitz a primit ‎ce merita?
‎Dumnezeule, firește că nu!
‎Nu, doar... Cred doar că merit ziua asta.
‎Nu fii atât de dură cu tine.
‎Mulțumesc, Abe.
‎Văd de ce Judy te iubește atât.
‎Și eu.
‎Uită-te la noi.
‎Bând împreună ‎un pic de ‎Cuervo Tradicional.
‎E ‎tradicional?
‎Așa se pronunță.
‎Nu trebuia rotacizat puțin „r”-ul?
‎De-abia aștept să scap de ea.
‎- Aș vrea să nu ți-o fi cumpărat. ‎- N-aveai cum să știi.
‎Adevărul e că îmi doresc ‎să fi făcut multe lucruri diferit...
‎legat de noi.
‎Da. Și eu.
‎Ne potriveam împreună.
‎Știu că am avut greutăți, dar da, ‎am avut și momente minunate.
‎Și chiar sper...
‎tipul ăsta nou...
‎știe să aibă grijă de tine.
‎- Nu face asta. ‎- Ce să nu fac?
‎Treaba cu: „Sper că poate avea grijă ‎de tine cum am făcut-o eu.”
‎Și chestia pe care o faci acum cu ochii.
‎Ce? Nu-mi pot folosi ochii?
‎E cum mă privești. Încetează.
‎Te privesc ca pe un om.
‎Nu cred că te uiți așa la bunica ta.
‎N-ai idee cum mă uit la bunica. ‎Bunica mea...
‎a fost o femeie chipeșă.
‎A fost.
‎- Ce? ‎- E chestia aia.
‎- Aia! ‎- Nu știu despre ce vorbești.
‎- Nu e nimic. ‎- Ba e!
‎Nu e nimic. Tu faci să fie ceva, ‎zicând că e.
‎Eu clar că nu fac să fie nimic. ‎E ceva ce există deja, iar eu îți arăt.
‎N-ai nevoie de microscop ca să vezi.
‎- Deci acum sunt la ora de științe? ‎- Da.
‎Ești.
‎- Taci. ‎- Ce e?
‎Știu că știi ce faci.
‎Ce zici de un mic test?
‎- Eu închid ochii. ‎- Bine.
‎- Când îi deschid... ‎- Da?
‎Să-mi spui tu dacă e ceva.
‎- Ești gata? ‎- Bine. Fie.
‎Judy?
‎- Bună. ‎- Salut.
‎M-am gândit să vin să văd dacă ești bine. ‎Și am găsit bucata asta de plăcintă.
‎Frumos din partea ta.
‎Hai înăuntru.
‎Te pot servi cu un pahar cu vin, ‎o bere, sau ceva?
‎- O bere ar fi bună. ‎- Așa. Bine.
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎- Cu plăcere. ‎- Cum reziști?
‎Știu că dimineața a fost grea.
‎Da.
‎Cum ți-a fost restul zilei?
‎Incredibil de nașpa. ‎Cea mai proastă de până acum.
‎Nu ca cea în care soțul a ieșit ‎la alergat și nu s-a mai întors.
‎Aia... a fost chiar groaznică.
‎Așa e.
‎E drăguț din partea ta ‎să vii să mă vezi.
‎Sunt sigură că motivul vizitei ‎n-are de-a face cu Judy.
‎Nu. Dumnezeule, nu.
‎Nu, chiar... Încerc s-o evit, știi?
‎- Da. Venind unde locuiește? ‎- Da.
‎Și gândindu-mă ‎ce produse de patiserie îi plac.
‎Tort cu morcovi.
‎- Tort cu morcovi. ‎- Și nu e aici.
‎- El ieșise la alergat? ‎- Cum?
‎- Ted ieșise la alergat în seara aia? ‎- Da.
‎Am văzut în dosar că purta pantofi Vans.
‎Da. Purta pantofi Vans.
‎Nu-i plăceau pantofii sport. ‎Nici nu avea vreo pereche.
‎Zicea că-i fac bătături.
‎Da.
‎Berea asta amară e bună. ‎Se simte hameiul. Are mult hamei.
‎Știi ceva?
‎Scuză-mă, chiar ar trebui ‎să merg la culcare. Eu...
‎- Da. ‎- Zi mare mâine.
‎- Bine. ‎- Să-mi dau seama ce fac cu viața mea.
‎- Da. ‎- Îi zic lui Judy că ai trecut.
‎Nu ca s-o vezi.
‎- Nu ca s-o văd. ‎- Nu. Sigur că nu.
‎- Da. Mulțumesc. ‎- Pa, Nick.
‎- Da. ‎- Mulțumesc.
‎- Noapte bună! ‎- Asemenea!
‎Bine.
‎Chiar am îndrăgit mașina aia.
‎Știu.
‎- Bine. ‎- Ai grijă!
‎Trebuie să fiu sincer cu tine.
‎Eu...
‎Da.
‎Ce ai făcut?
‎Am luat o piatră din pădurea petrificată.
‎Tu nu?
‎- Nu. ‎- Haide.
‎Nu, n-am luat, Steve.
‎De ce nu?
‎Cum adică, de ce nu? ‎Pentru că-s pietre sacre.
‎Pentru că ți-au cerut să nu le iei.
‎Pentru că e un semn care spune: ‎„Aduce ghinion.”
‎Mi-e distrusă viața că am furat o piatră?
‎Nu pentru că sunt un pierde-vară? ‎Aiurea! Hai. Îți promit, nu contează.
‎Totul va fi bine. Bine?
‎Te sunt mai târziu.
‎Hei!
‎- Ce naiba? ‎- Salut.
‎Nici nu știu ce să spun.
‎- Jen... ‎- Nu. E complet aiurea!
‎Jen, îmi pare atât de rău!
‎Ai fost cu Steve, nu-i așa?
‎Da.
‎Ai fi putut măcar să-mi răspunzi la mesaj. ‎Iisuse, Judy!
‎Ultima dată când nu mi-a răspuns ‎cineva drag, era mort.
‎Dumnezeule!
‎Ai dreptate.
‎- Îmi pare rău. Sunt așa o nemernică! ‎- Am avut nevoie de tine azi.
‎Chiar am avut nevoie de tine.
‎Și mi-e foarte greu s-o recunosc.
‎Îmi pare rău.
‎Cum a mers azi-dimineață la poliție?
‎Nu vreau să vorbesc despre asta. ‎Merg la culcare.
‎Bine?
‎Cu Steve?
‎Serios?
‎Cu ce te are la mână, Judy?
‎Aș vrea s-o pot spune.
‎Noapte bună.
‎SCOATE DIN ALBUM ‎ȘTERGE
‎ANULEAZĂ
‎Bine. Da.
‎Mulțumesc! Mulțumesc atât de mult! Pa!
‎E o nouă zi.
‎- Da? ‎- Da.
‎Au aflat modelul ‎mașinii care l-a ucis pe Ted.
‎- Poftim? ‎- Da.
‎Nick a zis că-mi dă o listă ‎cu toți proprietarii
‎acelui tip de mașină din ținut.
‎Știu. Dumnezeule!
‎E un Mustang din 1966.
‎Nu e ciudat?
‎E atât de ciudat să știu asta acum.
‎- E ciudat, așa-i? ‎- Cam da.
‎Dar da. Asta s-a întâmplat.
‎Asta s-a întâmplat, ăsta e făptașul, ‎iar asta e mașina pe care o conducea.
‎E uimitor, nu?
‎- E de-a dreptul uimitor! ‎- Da.
‎- Uite la ce mă gândesc. ‎- La ce?
‎Dacă ai fi făptașul, ‎nu te-ai fi descotorosit de mașină?
‎Adică, n-ar fi ‎primul lucru pe care l-ai face?
‎Poate.
‎Dar poate că nu.
‎Dacă stai să te gândești, ‎ar părea foarte suspect.
‎- Nu crezi? ‎- Nu.
‎Dac-aș fi eu, n-aș scăpa de mașină,
‎pentru că m-ar incrimina enorm.
‎E cel mai prost lucru ‎pe care l-ai putea face.
‎De parcă ți-ai pune o țintă pe cap.
‎Dar nu contează.
‎Chiar dacă s-a descotorosit de mașină, ‎tot vom ști că a avut-o.
‎- Așa-i. ‎- Da.
‎Bine. Merg să fac un duș.
‎E o nouă zi, Judy.