‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Mamă!
‎Mamă! A venit tata!
‎- Ce? ‎- Iarăși a venit tata să mă viziteze.
‎Bine. Scumpule, nu prea înțeleg.
‎Văd o pasăre mică.
‎Știi cum mă trezea tata pentru școală, ‎când era...
‎Știi tu.
‎Pasărea a început să vină la geam ‎în fiecare dimineață. Ca tata.
‎Scumpule...
‎Micul dejun e aproape gata. E o ‎fritata.
‎Henry crede că pasărea e tatăl lui mort.
‎Asta e situația.
‎Poate chiar e el.
‎Știu că ești cu chestii mai ciudate, ‎dar nu crezi că e tatăl lui?
‎Nu știm asta.
‎Eu cred că spiritele celor dragi pot găsi ‎căi de a se întoarce la noi.
‎Bine.
‎Uită-te la el.
‎Haide, care-i problema? E atât de fericit.
‎Bine.
‎Înainte să începem, vreau să spun
‎că sunt fericit că le văd împreună ‎pe Jen și Judy.
‎O surpriză plăcută.
‎- Mulțumesc. ‎- Surpriză!
‎Erai foarte supărată pe ea.
‎Chiar mi-a fost frică pentru tine.
‎Știți ce? Am o idee.
‎Să vorbim despre moarte.
‎Da, te rog.
‎Țineți minte regula.
‎Împărtășiți doar ce vreți.
‎Vreau să împărtășesc ‎că sunt foarte recunoscătoare lui Jen
‎pentru prietenia ei și mult mai mult.
‎Așa că...
‎E minunat. Se vede că se pot întâmpla ‎lucruri bune prin tragedie și durere.
‎- Altcineva? ‎- Spun eu.
‎Fiul meu vorbește cu o pasăre, ‎despre care crede că e tatăl lui mort.
‎Ceea ce mi se spune că nu e aiurea.
‎Așadar, mulțumesc.
‎Cred că e drăguț.
‎Și cine știe? Nu?
‎Păi... Cred că eu știu, dar...
‎e într-adevăr drăguț.
‎Știți, eu...
‎vreau să creadă ce trebuie să creadă
‎ca să se simtă mai bine, ‎doar că eu nu mă simt mai bine.
‎Vreau să nu mi se aducă aminte zilnic ‎de Ted,
‎oriunde mă uit, și în toate conversațiile.
‎Sunt sătulă să mai discut despre asta.
‎Tu ai adus vorba.
‎Jen, știu că acum pare neîncetat, ‎dar poate ți se aduce aminte cu un motiv.
‎Să ne înfruntăm durerea.
‎O înfrunt.
‎Mâine e ziua lui.
‎Da?
‎De cincizeci de ani.
‎Jen...
‎Eu cred că ar trebui s-o sărbătorești.
‎Eu nu cred.
‎Nu cânt „La mulți ani!” unui om mort.
‎E ciudat.
‎Poate vrei să faci ceva să-l comemorezi.
‎La prima zi a mătușii mele moarte,
‎familia mea i-a scris mesaje cu lucrurile ‎pe care n-au apucat să le spună.
‎Și au pus mesajele în baloane ‎și apoi le-am trimis spre Rai.
‎- Categoric nu. ‎- Ador asta.
‎Uită-te în jur cu plăcere.
‎Bună. Vezi cuplul cu pulovere asortate?
‎Da. Dl și dna Talbots.
‎Ofertă verbală cu 50.000 peste preț. ‎Ea adoră casa.
‎Iar el a înșelat-o, ‎așa că nu contează opinia lui.
‎O văd pe Jen afacerista?
‎- Mi-a fost dor. ‎- Și mie.
‎- E bine să te axezi pe altceva. ‎- Da.
‎Doamne!
‎A venit Regina.
‎Împrăștiați-vă, vreau propriile poze.
‎Angelica? Dulapurile.
‎- Nu eu. ‎- Deci discuți tu cu ea, va fi bine.
‎- Am zis că nu eu. Nu m-ai auzit ‎- Nu cred că ai zis.
‎Am zis-o prima.
‎Poți vorbi cu ea ca nimeni altcineva.
‎Când vorbesc cu ea, ‎îmi imaginez cum o înjunghii în gât.
‎- Distracție plăcută. ‎- Am zis... Te urăsc.
‎Bună, Lorna.
‎Bună. Era Christopher? ‎E mai palid decât îmi aminteam.
‎- Da. ‎- E o ofertă destul de bună pentru tine.
‎Un cartier bun. ‎Deși aud că nivelul școlilor scade.
‎Serios? N-am auzit asta.
‎Ei bine, mă cunoști. ‎Am ochi și urechi peste tot, spionii mei.
‎- Vânzătorul e motivat? ‎- Da, este.
‎Cred că vom avea o situație competitivă.
‎E foarte populară pe Zillow.
‎Ei bine, ai dat un preț prea mic.
‎Am terminat?
‎Ar trebui să vorbim ‎despre ziua lui Ted de mâine.
‎Ți-o fi greu, eu sunt distrusă.
‎De fapt, sunt bine.
‎Mereu ai putut compartimenta. ‎Invidiez asta.
‎Podeaua e frumoasă.
‎Dar eu nu pot.
‎Ted era unicul meu fiu.
‎Ted era unicul meu soț.
‎Știu.
‎Dar poți oricând să te recăsătorești.
‎Sunt mama lui, nu-l pot înlocui.
‎Știi? Ar trebui să te uiți ‎la baia principală.
‎E foarte frumos gândită.
‎Chiuvete separate?
‎Cu siguranță.
‎- Încă ceva. ‎- Da?
‎Plănuiesc acasă un mic eveniment ‎de ziua lui Ted.
‎- Nu. ‎- Nimic complicat.
‎- Prieteni, colegi, cunoștințe... ‎- Am spus „nu”.
‎- Cum adică „nu”? ‎- Pur și simplu.
‎Pentru că...
‎eu plănuiesc un eveniment de ziua lui Ted, ‎la mine acasă, cu băieții.
‎Ce fel de eveniment?
‎O comemorare.
‎Vom...
‎scrie mesaje pe bucățele de hârtie ‎și... le vom pune în baloane și, știi...
‎le trimitem în cer.
‎Asta facem.
‎- Ne vedem acolo. ‎- Nu te deranja.
‎La naiba!
‎Arată minunat.
‎Agatha, trebuie să-ți laud ‎simțul perspectivei.
‎Sunt foarte bună, nu?
‎- Da. ‎- Unde e?
‎Și tu.
‎Unde e?
‎Cred că glumești.
‎Lipsește o piesă!
‎Ce? Te ajut s-o găsești. ‎Să nu-ți crească tensiunea.
‎Știi cum e să lucrezi o săptămână ‎la un puzzle și să lipsească ultima piesă?
‎Asta mă va afecta luni de zile.
‎Doamne Dumnezeule!
‎- Am găsit-o. ‎- Mulțumesc, scumpo.
‎Da.
‎Bună, Judy.
‎Bună.
‎Vreau să discutăm.
‎Salut, Abe.
‎Bună, Steve.
‎Nemernicule!
‎Da, bine.
‎- Parcă trebuia să stau la 30m de tine. ‎- Judy, am vorbit cu Jen.
‎E tare tipa, apropo.
‎A zis ceva ce, nu știu, cumva...
‎m-a izbit.
‎M-a făcut să mă gândesc că am exagerat ‎cu ordinul de interdicție.
‎Așa că îți cer scuze. ‎Vreau să știi că l-am anulat.
‎E soția lui.
‎A cui?
‎A tipului pe care l-am lovit.
‎Am lovit un cerb.
‎- Ei bine, cerbul avea o soțe. ‎- Bine.
‎Ne-am împrietenit, am încercat să-ți zic, ‎dar m-ai alungat.
‎De ce ai...? Ce naiba e în capul tău?
‎- I-am stricat viața! ‎- Iisuse, nu!
‎Ne-am împrietenit, suntem prietene, ‎și o ajut.
‎Măcar atât pot face. ‎Poate iese ceva bun din asta.
‎Doamne! Chiar ești țicnită.
‎- Nu face asta. ‎- Scuze.
‎E în regulă.
‎Judy, i-ai ucis soțul!
‎Ai zis că e ucidere din culpă. ‎Și a fost un accident. Și tu erai acolo.
‎Ți-ai zis că e o idee bună s-o inviți ‎în viețile noastre? Îmi vinde casa!
‎Mă afectează asta, e casa noastră.
‎- Am depășit asta! ‎- Nu striga la mine.
‎- Scuze. ‎- E în regulă.
‎Ascultă, aveam un plan. Da?
‎Să închidem subiectul ‎și să nu-l mai menționăm.
‎Nu. Planul era al tău. ‎Eu voiam să zic adevărul.
‎Judy!
‎Totul e în regulă?
‎Da, Abe, mulțumesc, sunt bine.
‎Să mă anunți dacă-ți trebuie întăriri.
‎- N-am nimic de pierdut. ‎- Așa voi face.
‎- Ascultă, păpușo... ‎- Nu-mi spune așa.
‎- Din obișnuință. Scuze. ‎- E în regulă.
‎Judy...
‎nu putem schimba trecutul.
‎Știu că ți-a fost dificil. Înțeleg.
‎Dar promit că, dacă-i spui lui Jen ‎ce s-a întâmplat,
‎doar îi vei înrăutăți situația, ‎și mie la fel.
‎Știu că nu vrei asta. ‎Nu vrei să mai provoci durere, nu?
‎Tu nu știi ce vreau.
‎Și nu trebuie să-ți urmez planul.
‎- Tu te-ai despărțit de mine. ‎- Judy, nu te prosti.
‎Nu mai ești logodnicul meu.
‎- Nici nu-mi mai ești avocat. ‎- Judy, ascultă-mă.
‎Uite! E prietena mea.
‎- Bine. Judy? ‎- Scuze.
‎Judy!
‎La serviciu.
‎M-a încolțit, n-aveam de ales.
‎Doamne, ce de ‎piñate ‎sunt aici!
‎Mă mir că ai ales baloanele.
‎- Credeam că ți se părea prea de tot. ‎- Da.
‎De fapt, mă scârbește.
‎Dar nici gând s-o las pe Lorna ‎să preia controlul.
‎Ea e groaznică.
‎E una dintre marile narcisiste ale lumii.
‎- E recunoscută pe plan internațional? ‎- Da.
‎Trebuia s-o vezi la înmormântarea lui Ted. ‎A fost cea mai mare performanță a sa.
‎Fiul meu!
‎Copilașul meu!
‎Ursulețul meu!
‎FOARTE BĂTRÂN 50
‎Îi era teamă să împlinească 50 de ani.
‎Ar fi urât toate astea.
‎Aș vrea să ți-l pot aduce înapoi.
‎Știu, dar nu poți.
‎Asta dacă nu știi ceva ce eu nu știu.
‎Ce zici să preiau eu?
‎- Judy, eu am decis, eu trebuie... ‎- Nu. Te rog. Haide.
‎Dă-mi voie. Pot încropi ceva. ‎Chiar sunt dibace la asta.
‎Era bine, până ai zis „dibace”.
‎Încetează. Haide.
‎Serios?
‎Nu știu dacă-ți dai seama, ‎dar magazinul ăsta mă deprimă enorm.
‎Am înțeles. Jur.
‎Lornei îi va plăcea atât de tare, ‎încât va muri.
‎Promiți?
‎Gata cu calculatorul, te rog.
‎Amice!
‎Nu te-a durut.
‎Te rog să-l oprești, bine? ‎Bunica ta va sosi în curând.
‎Nu vreau.
‎Scuză-mă, ce cuvinte mi-ai zis?
‎Nu vreau să fac comemorarea.
‎Bine. Știi ceva? ‎Nici eu, dar tot o facem.
‎Bine. Pot pleca?
‎Sunt într-o campanie ‎și joc cu alți oameni.
‎- Ce oameni? ‎- Prieteni de joc.
‎Wrath of Hades‎ se joacă cu mai mulți ‎și ne măcelăresc.
‎Sună distractiv.
‎Tatei i-a plăcut.
‎Jucam împreună.
‎Sigur că s-a jucat cu tine.
‎Da.
‎Laptopul lui e chiar acolo.
‎Dacă vrei, poți încerca sau... ‎Probabil n-ai înțelege.
‎Știm amândoi că așa ar fi.
‎- Da. ‎- Mamă!
‎Trebuie să vii în curtea din spate. ‎Așa-i va plăcea lui tata!
‎Bine, să facem asta!
‎Judy, serios?
‎E în regulă?
‎Nu. E ridicol, în cel mai bun mod.
‎Mulțumesc.
‎Charlie, sunt dulciuri.
‎Cred că e bine că facem asta.
‎Știi? Cred că va fi bine pentru băieți.
‎Cred că va fi bine pentru toți.
‎Uite pe cine am găsit ‎mișunând în fața casei.
‎Nu mișunam.
‎Am văzut puncte moarte pe peluză. ‎Jennifer, ai nevoie de grădinar.
‎- Ți-l trimit pe Manuel. ‎- Nu e nevoie.
‎Am primit a treia ofertă peste preț ‎pentru casa lui Steve.
‎Prețul e prea mic.
‎Ai putea să ne feliciți, știi?
‎Felicitări.
‎Jennifer, complimentele mele ‎pentru decorațiuni. Sunt ‎muy ‎bune.
‎Bine, păi.
‎Gracias.
‎De fapt, nu e meritul meu.
‎Judy a făcut decorațiunile.
‎- Angajezi bine. Și ăsta e un talent. ‎- Iisuse, Lorna. N-am angajat-o.
‎Nu e camerista ta?
‎Nu. Judy e o prietenă ‎care locuiește cu noi.
‎- De ce n-am aflat și eu? ‎- Judy? Putem rezolva cu baloanele?
‎- Înainte să... ‎- Da.
‎- Veniți toți. ‎- ...înjunghii cățeaua.
‎Deci, ideea e să scrii ceva
‎ce îți dorești să-i fi putut spune ‎lui Ted, sau tatălui tău...
‎când era încă aici.
‎Ceva ce ai vrea să știe.
‎Și le trimitem spiritului său din cer.
‎Când ești gata, rulezi mesajul...
‎și îl pui în gaura balonului.
‎Bine.
‎Nu știu cum să încapă ‎o viață de sentimente
‎pe o mică bucățică de hârtie.
‎- Mamă, tu nu scrii? ‎- Ba da, desigur, scumpule.
‎Judy, și tu trebuie să scrii.
‎Și ce să zică? Nu l-a întâlnit.
‎Fiul meu!
‎Copilașul meu!
‎Ursulețul meu!
‎ÎMI PARE ATÂT DE RĂU
‎Tu doar să...
‎ÎMI PARE ATÂT DE RĂU ‎E DOAR VINA MEA
‎Doamne!
‎Bună.
‎Ești foarte frumoasă.
‎Mulțumesc.
‎Ești o persoană foarte curioasă, nu-i așa?
‎Unde te-a găsit?
‎La un grup pentru cei îndurerați.
‎Prietenii Raiului.
‎Înțeleg.
‎Și nu aveai casă atunci?
‎Poftim?
‎Jennifer mi-a zis că locuiești aici ‎cu ea și băieții. Cam repede.
‎Presupun că erai nevoiașă.
‎Jen e o persoană foarte generoasă.
‎Mai e și altceva?
‎Sau...
‎vrei un pahar de vin?
‎Știi, Ted era un muzician talentat.
‎Dar slujba lui adevărată era ‎cea de tată care stă acasă.
‎Se ocupa de majoritatea ‎treburilor părintești.
‎Ceea ce lui Jennifer nu-i venea natural.
‎Nu e adevărat.
‎Jen e o mamă minunată.
‎Ei bine...
‎acum cine e generoasă?
‎Mă poți ajuta cu ceva?
‎Sigur.
‎La mulți ani lui Ted
‎LA MULȚI ANI ‎FIUL MEU
‎La mulți ani lui Ted
‎La mulți ani, dragă Ted
‎La mulți ani lui Ted
‎Lorna, tortul ăsta e ‎fantastic de specific.
‎E portretul lui Ted de la botez.
‎Am o clientă care la creează. ‎E fenomenală.
‎- Trimitem baloanele? ‎- Da.
‎Cum facem? Pe rând sau...?
‎Cred că le trimitem pe toate deodată,
‎apoi contemplăm în liniște ‎în timp ce se îndepărtează.
‎- Pot spune o rugăciune. ‎- Nu.
‎- Fie. ‎- Da?
‎Da. Bine.
‎Ține-mă de mână.
‎Ne ținem? Bine.
‎Tatăl nostru care ești în ceruri, ‎ne-ai arătat că unde ne adunăm
‎ești mereu cu noi.
‎Azi ne-am adunat ‎pentru a-l sărbători pe Ted.
‎Bună.
‎Scuzați că întrerupem petrecerea. ‎Am sunat la ușă.
‎- Dnă Harding, putem discuta? ‎- Da.
‎Bună.
‎Ați găsit ceva?
‎Bine. Am mai fost aici.
‎- Țin minte... ‎- E despre fiul meu?
‎Ați găsit nebunul care conducea mașina?
‎- Nu, doamnă. ‎- Să vorbim înăuntru.
‎E vorba de mașina ‎în legătură cu care m-ați sunat deunăzi.
‎Ce e cu ea?
‎- Cineva a lovit-o cu o crosă de golf. ‎- Serios?
‎Evident, e cam mare coincidența ‎că m-ai sunat
‎țipând despre exact aceeași mașină ‎chiar înainte să...
‎Știți ce? Îmi pare atât de rău.
‎Dar nu e un moment bun.
‎Ținem o petrecere ‎pentru soțul meu care a murit, așa că...
‎Ce frumos că faceți ceva...
‎Dnă Harding, ‎am o mașină foarte vandalizată.
‎Deși am o bănuială, ‎am nevoie să aflu...
‎Știți ce am nevoie să aflu eu? ‎Cine mi-a ucis soțul.
‎Și ce? O mașină se duce dracului ‎și veniți după mine?
‎Limbajul!
‎- Nu-i corect. ‎- Corect?
‎Cucoană, e un criminal în libertate, ‎iar voi n-ați făcut nimic.
‎„Corect”?
‎Vorbim despre unde erai acum două nopți. ‎Și sunt detectiv, nu cucoană.
‎Doamne! Deci, dnă detectiv, vii aici ‎pentru că un bou și-a pierdut parbrizul?
‎Eu mi-am pierdut soțul.
‎- Spune-mi doar cine... ‎- Spune-mi tu!
‎Cine a făcut-o?
‎Eu am făcut-o.
‎Eu am fost.
‎Eu am distrus Corvette-ul.
‎Am văzut tipul mergând cu viteză. ‎Putea răni pe cineva, Jen era supărată.
‎Așa că am găsit mașina singură și am...
‎distrus-o.
‎- Bine. ‎- A distrus-o.
‎- Sunt în spatele tău, bine? ‎- Nu. Stai.
‎Nu te las să stai la secție.
‎Am un avocat, voi fi bine. ‎Te rog, trimite baloanele.
‎Sunt bine. Mulțumesc.
‎- Aveți grijă. ‎- Ce mașină frumoasă!
‎- Ești bine? ‎- Voi fi. Dă-mi asta. Mulțumesc.
‎Ai invitat o criminală violentă ‎în casa ta.
‎Nu e o criminală, Lorna.
‎E o criminală violentă care a mărturisit
‎și stă la tine în casă cu nepoții mei.
‎Stă în camera de oaspeți, ‎deci, de fapt, stă în casa lui Ted.
‎- Și ce ar spune Ted? ‎- Nu știu, Lorna.
‎Nu-l pot întreba asta, ‎dar prietena mea nu e o criminală.
‎Bine?
‎E singura persoană care m-a susținut.
‎Singura care nu mă face să simt ‎că eșuez în toate,
‎inclusiv la a fi văduvă.
‎Îi pasă de mine și de băieți.
‎Și ce? A distrus o mașină.
‎Câteodată, îți pierzi cumpătul!
‎- Bine... ‎- Cum îndrăznești!
‎Băieți?
‎Hai să loviți tortul. E distractiv.
‎- Ești sigură? ‎- Da.
‎Vreau să distrugeți tortul.
‎- Nu vreau să lovesc tortul. ‎- E băiatul meu scump.
‎- Vreau să se întoarcă Judy. ‎- Judy ar vrea să loviți tortul.
‎Haideți. S-o facem.
‎Așa, dați-i drumul.
‎Da. Bateți-l.
‎Dintre toate zilele, ‎pe asta o alegi ca să mă rănești?
‎Știi ceva?
‎Înveselește-te, Lorna. ‎E o zi de naștere.
‎- Credeam că ai zis că e o comemorare. ‎- Știi ce-mi amintesc eu?
‎Că-l iubeam pe Ted ‎și el mă iubea pe mine...
‎și aveam o căsnicie minunată.
‎Și doar din cauza ta ‎aveam vreodată probleme.
‎Știm amândouă ‎că nu aveați o căsnicie perfectă.
‎Nu știi nimic despre căsnicia mea.
‎M-a sunat în noaptea în care a murit.
‎Mă sunase Ted.
‎Vrei să vorbim despre asta?
‎Du-te acasă, Lorna.
‎De unde ați luat crosa ‎cu care ați lovit mașina?
‎Nu țin minte.
‎Jucați golf?
‎Nu.
‎Doar cărați ‎o crosă de golf noaptea,
‎departe de orice teren de golf, ‎în caz că vreți să loviți ceva?
‎Da. Exact.
‎Mulțumesc.
‎Bine. Dnă Hale...
‎vă reamintesc ‎că mărturisiți o faptă criminală.
‎Dacă n-ați făcut-o, ‎cel mai bine ar fi să-mi spuneți acum.
‎Așa că vă întreb din nou.
‎Ați făcut-o?
‎Eu am făcut-o.
‎Și n-ai idee cât de rău îmi pare.
‎Doamne, fă din mine un instrument ‎al împăcării între oameni.
‎Unde este ură, eu să aduc iubire.
‎Unde este vină, eu să aduc iertare.
‎Unde-i întuneric, eu să aduc lumină.
‎Căci atunci când dăruim, atunci primim.
‎Când iertăm, atunci găsim iertare.
‎M‎u‎rind vom învia la viața de veci.
‎Amin.
‎Așa. Să dăm drumul baloanelor. ‎Bine?
‎Trei, doi, unu. Acum.
‎- Asta e tot? ‎- Da. Cred că da.
‎Credeam că se va întâmpla ceva magic.
‎Nu e o astfel de zi, Boop.
‎- Știu ce vrei să zici. ‎- Încerci să fii prinsă?
‎Nu.
‎Te rog. Nu trebuie să urmezi orice impuls.
‎- E posibil să ai o idee proastă. ‎- Bine. Mersi că ai venit.
‎Eram la masă cu părinții. ‎A trebuit să-i mint că mă doare burta.
‎Ai fi putut minți mai bine. ‎Ai 44 de ani.
‎M-am panicat, bine? ‎Aproape că mi-ai dat un atac de cord.
‎Nici pentru mine n-a fost plăcut.
‎- Nu ți-a plăcut secția? Dar închisoarea? ‎- Știu. Doamne.
‎Mulțumesc. Apreciez că te-ai ocupat.
‎Ascultă, fie că ne place sau nu, ‎suntem împreună în chestia asta.
‎Îmi pare rău.
‎Ai dreptate. Nu-i pot spune.
‎Nu vreau să înrăutățesc viața nimănui.
‎Păpușo.
‎Ascultă-mă.
‎Ai încredere în mine.
‎Totul va fi bine.
‎Bine.
‎Te poți baza pe mine.
‎Crede-mă.
‎Uite cine s-a întors.
‎La mulți ani, scumpule.
‎Mi-e dor de tine.
‎Doar...
‎Voiam doar să zic că... ‎Bine, fie. Încercam ceva. Du-te naibii.
‎ÎMI DORESC SĂ MAI PUTEM JUCA ‎WRATH OF HADES‎ ÎMPREUNĂ
‎Bine.
‎CHARLIE, E MAMA TA. ‎SĂ JUCĂM JOCUL ĂSTA STUPID.
‎CHARLIE67: SERIOS?
‎N-AM HABAR
‎BAMBI88: OMG! TE-AI ÎNTORS!
‎Bambi?
‎DE FAPT, NU SUNT...
‎CÂND NE PUTEM VEDEA?
‎MI-E DOR DE TINE!
‎MI-E DOR DE SCULA TA.