‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זה מעולה.‬
‫לא מזהים שזה לא בשר, נכון?‬
‫לא נכון.‬ ‫-צ'ר.‬
‫זה לא בשר?‬ ‫-אני לא יכול לאכול את זה.‬
‫בסדר. יודע מה?‬
‫אתה מתנהג בגסות. יש לנו אורחת.‬
‫היא אורחת, או שהיא גרה כאן?‬
‫כן. כמה זמן ג'ודי תישאר פה?‬
‫אני לא יודעת. זה הערב הראשון, אז...‬ ‫-עוד לא דיברנו על זה.‬
‫לא דיברנו על...‬ ‫-לא יודעת. זה...‬
‫מסגרת זמן, אבל...‬
‫אני לא רוצה שזה יהיה מוזר.‬ ‫-לא, זה לא יהיה מוזר.‬
‫מה ש...‬ ‫-מה שתצטרכי.‬
‫כל זמן שתרצי.‬ ‫-כל זמן שתרצי.‬
‫נשמע טוב.‬ ‫-בסדר?‬
‫את לא מכירה אותה בכלל.‬
‫נפגשתן באיזו קבוצה לפני כמה שבועות,‬
‫ועכשיו היא גרה בסטודיו של אבא.‬ ‫את קולטת שזה דפוק לגמרי?‬
‫בסדר.‬
‫היא יושבת כאן, ואתה מתנהג בגסות.‬ ‫זה דבר ראשון.‬
‫דבר שני, מספיק לקלל, טוב?‬
‫אתה בן 14. ודבר שלישי,‬ ‫אני בחיים לא אסכן אתכם.‬
‫טוב? הכול יהיה בסדר.‬
‫אני בוחרת אנשים טובים.‬
‫חוץ מהשמרטפית ההיא שגנבה כסף מהתיק שלך.‬
‫סטפני.‬
‫כן, סטפני.‬
‫בסדר, ג'ודי היא לא גנבת‬ ‫שמכורה לתרופות הרגעה.‬
‫למיטב ידיעתי.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אני מקווה שסטפני קיבלה עזרה.‬
‫היא מתה.‬
‫צ'רלי, אני מבינה שמוזר לך שאני פה.‬
‫אנחנו לא יודעים מי את.‬ ‫-אתם באמת לא יודעים.‬
‫היא יכולה להיות משוגעת.‬ ‫-גם אני.‬
‫גם אני.‬
‫אני מתנצלת על ההתנהגות של צ'רלי.‬ ‫מאז שאבא שלו מת, הוא מתנהג כמו שמוק.‬
‫הוא אחלה.‬
‫אם את חושבת שהוא אחלה, את קדושה.‬
‫הוא באמת אחלה.‬ ‫-אני לא קדושה.‬
‫את מלאך.‬ ‫-בבקשה. ממש לא.‬
‫עוד תגלי שאני שטן.‬ ‫-אני שטן.‬
‫אני שמחה שאת פה.‬
‫גם אני.‬
‫יודעת מה? יש שם מצעים ומגבות בשבילך.‬
‫סליחה, לא הצעתי את המיטה.‬
‫לא הייתי מסוגלת‬ ‫להיכנס לביתן האורחים מאז... ‬
‫די, בחייך. את נחמדה כל כך.‬
‫אני ממש מודה לך. את חברה טובה.‬
‫טוב...‬
‫לא כזאת טובה.‬
‫מה?‬
‫תקשיבי, אני לא גאה בזה,‬
‫אבל...‬
‫נתתי לסטיב את כרטיס הביקור שלי‬ ‫בלילה שגיליתי שהוא לא מת.‬
‫ו...‬
‫הוא התקשר אליי, ואני מוכרת את הבית שלו.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני ממש מצטערת.‬
‫אבל למען ההגינות,‬ ‫בזמנו חשבתי שאת פסיכופטית שקרנית.‬
‫לא, ברור.‬ ‫-אלוהים, את מדממת.‬
‫מה?‬ ‫-את מדממת.‬
‫אלוהים.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, זו רק שריטה.‬
‫הכוס נשברה. סליחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מקווה שזה לא מוזר שאני עובדת עם סטיב.‬
‫זה קצת מוזר.‬
‫מוזר יותר ששיקרת ואמרת שהוא מת, אבל...‬
‫כן, זה היה מוזר יותר.‬
‫זה היה הרבה יותר מוזר.‬ ‫-כן.‬
‫לתת לך פלסטר?‬ ‫-לא, אני...‬
‫זה נראה חתך עמוק, לא שריטה.‬
‫אני מדממת בקלות.‬
‫כולם מדממים, אבל זה לא נראה טוב.‬
‫לא יודעת, כנראה חשבתי ש...‬
‫שאני וסטיב ניישר את ההדורים.‬
‫את עדיין אוהבת אותו?‬ ‫-לא, אסור לי.‬
‫יודעת מה? זה כנראה לטובה.‬
‫זה יכריח אותך להתקדם בחיים שלך.‬
‫כן. אבל... זה היה הבית שלנו.‬
‫עמדנו להקים שם משפחה,‬ ‫והוא אפילו לא שאל אותי?‬
‫יודעת מה? תישארי כאן כמה שתרצי, טוב?‬ ‫-די.‬
‫כן, אני אביא...‬
‫ערכת עזרה ראשונה, כי זה נראה כמו סרט אימה.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים!‬
‫- סטיב -‬
‫היי! תאט!‬
‫שתיים-קיו-סי-אי-שתיים-שש-חמש.‬
‫- ווד, ווד ו-ווד -‬
‫היי, ג'ינה. סטיב כאן?‬
‫ג'ודי, מזמן לא התראינו. האמת שסטיב לא פה.‬
‫אני יכולה לבדוק?‬ ‫-האמת שאני לא אמורה...‬
‫ג'ודי! היי, אחותי. אפשר לעזור...‬ ‫-היי, אחותי.‬
‫מצטערת, אחותי, אבל אסור לך להיות פה.‬
‫אחותי, אני יודעת.‬
‫ביי, אחותי.‬
‫ביי.‬
‫- נדל"ן נורת לגונה -‬
‫שתיים-קיו-סי-אי-שתיים-שש-חמש.‬
‫הוא נסע במהירות מופרזת ליד הרחוב‬ ‫שבו טד נדרס, וחשבתי שאולי יש קשר.‬
‫זה רק ניחוש?‬
‫אולי אם הייתם מוצאים אותו,‬ ‫לא הייתי צריכה לנחש!‬
‫על מי אנחנו צועקים?‬ ‫-על המשטרה.‬
‫נפלא. סטיב כאן.‬
‫היי.‬ ‫-היי! הנה הוא!‬
‫כריסטופר עשה לי סיור במשרד.‬
‫נחמד, אהבתי.‬ ‫אווירה של חוף, אבל לא בקטע נדוש.‬
‫לא קל להשיג את האיזון הזה.‬
‫תודה. שב, בבקשה.‬
‫אני מצפה בכיליון עיניים לסיור בבית שלך.‬
‫נסעתי לידו בשבוע שעבר.‬
‫הייתה לי צמרמורת בכל הגוף.‬ ‫זה הסכם הבלעדיות.‬
‫כן, תודה. זה בית מעולה, אין ספק, אבל...‬
‫הוא גדול מדי בשבילי.‬
‫נכון, כן.‬ ‫-כן.‬
‫מה שלום ג'ודי?‬ ‫מצאת אותה בסוף באותו לילה?‬
‫כן.‬
‫האמת, זו הייתה אי הבנה משעשעת, אבל...‬
‫יד הגורל.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫פגשתי אותך, ועכשיו אנחנו עובדים יחד.‬
‫את באמת חברה של ג'ודי.‬
‫זה משהו שמתאים לה לומר.‬ ‫-ג'ודי גרה אצל ג'ן עכשיו.‬
‫באמת?‬
‫כן, בביתן האורחים שלי.‬
‫נחמד שיש עוד מבוגר בבית. בעלי מת, אז...‬
‫היא חיפשה מקום לגור בו, וזה התאים לשתינו.‬ ‫-אחלה. נחמד מצידך.‬
‫ג'ודי... היא עברה דברים לא קלים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היא תמכה בי מאוד.‬
‫באמת?‬
‫כן. למה?‬
‫אני לא רוצה ללכלך עליה,‬
‫אבל כדאי שתדעי שלכל מקום שג'ודי הולכת,‬
‫היא מביאה איתה כאוס.‬
‫בסדר.‬
‫באמת, אני מאחל לה רק טוב, אבל היא...‬
‫קצת פסיכית.‬
‫זה מידע חדש.‬
‫מה? שאני אמות!‬
‫אתה חופשי.‬
‫אלוהים.‬
‫בן זונה!‬
‫היי!‬
‫זרקת אבן על האוטו שלי, כלבה?‬ ‫-יכולת לדרוס מישהו, מניאק! תאט!‬
‫תכריחי אותי!‬
‫לך תזדיין!‬
‫כן, זה היה אותו מניאק.‬ ‫הוא נסע במהירות מופרזת וירק עליי.‬
‫כן, זו ההודעה שאני רוצה שתעבירי לבלש.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫ארוחת הבוקר תכף מוכנה.‬
‫ישנת בחוץ?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫ביתן האורחים לא... את...‬
‫לא... למה?‬
‫ביתן האורחים נהדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-פשוט...‬
‫בכנות, זה קשה.‬
‫בסדר.‬
‫טד נמצא בכל מקום.‬ ‫יש שם המון דברים שלו, וזה פשוט...‬
‫לא יודעת, זה מקשה עליי מבחינה רוחנית.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫זה לא... ברור שאת נסערת, אז זה לא בסדר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא, בבקשה. אני מצטערת.‬ ‫-לא, אני מצטערת.‬
‫בכנות, יש שם המון חפצי ערך.‬
‫אולי הילדים ירצו אותם, או ש...‬
‫תמכרי חלק מהם ותרוויחי קצת כסף.‬
‫אני לא מסוגלת להיכנס לשם.‬
‫נראה לך שאני מוכנה למכור את הדברים שלו?‬
‫את צודקת. סליחה, לא...‬ ‫-לא.‬
‫נשבעת שלא התכוונתי שתיפטרי מהדברים שלו.‬ ‫אני אף פעם לא זורקת כלום.‬
‫אני אוגרת חפצים, אני מבינה אותך לגמרי.‬ ‫יש לי אפילו יחידת אחסון.‬
‫בסדר, רק שנייה.‬ ‫-יודעת מה? תשכחי שאמרתי משהו.‬
‫שיט!‬
‫היי.‬ ‫-גברתי.‬
‫מצאתם את הבחור לפי לוחית הרישוי שמסרתי?‬
‫המניאק המזדיין ההוא?‬ ‫-זה לא...‬
‫לא יודע.‬ ‫-אנחנו מחפשים את ג'ודי הייל.‬
‫למה אתם מחפשים את ג'ודי?‬
‫אני ג'ודי.‬ ‫-גברתי.‬
‫הרינו להודיע לך שיצא נגדך צו הרחקה זמני‬
‫המחייב אותך להישאר‬ ‫במרחק 30 מ' מסטיבן ווד.‬
‫אם נקבל תלונה או הודעה‬ ‫על כך שהפרת את צו ההרחקה,‬
‫נעצור אותך.‬
‫את מבינה?‬
‫אני מבינה.‬
‫יום טוב.‬
‫אני מבינה איך זה נראה.‬ ‫-מה, את מטרידה אותו?‬
‫לא ממש.‬
‫מה, הטרדה בקטנה?‬
‫התקשרתי אליו כמה פעמים והוא לא ענה,‬
‫אז באתי למשרד שלו.‬
‫הלכת למשרד שלו?‬ ‫-ולבית שלו.‬
‫ולמסלול הגולף.‬ ‫-ג'ודי...‬
‫נשבעת, זה קשור לתסביכים שלו,‬ ‫לא לתסביכים שלי.‬
‫יש לי שני ילדים שעברו תקופה קשה,‬ ‫אני לא רוצה שהמשטרה תדפוק לי בדלת.‬
‫רק רציתי לדבר איתו על מכירת הבית,‬
‫אבל הוא התקשר לחבריו במשטרה‬ ‫והוציא צו הרחקה רק כדי לא לשמוע שנפגעתי.‬
‫פשוט נפגעתי.‬
‫לא ידעת שהיא מטרידנית, מה?‬ ‫-האמת שידעתי, אז...‬
‫פאק!‬
‫אמרתי לך שהסטיב הזה הוא שמוק.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫למה את בכלל רוצה לדבר עם הפוץ הזה?‬
‫יש הרבה דברים שלא הספקתי להגיד לו.‬ ‫-תשחררי אותו.‬
‫ברוך שפטרנו.‬ ‫-אני יודעת. אני לא יכולה.‬
‫אולי אני באמת פסיכית.‬ ‫-את פסיכית, אבל מי לא פסיכי?‬
‫יודעת מה את צריכה לעשות?‬
‫תפתחי כרטיס באתר היכרויות.‬
‫או שתעזרי לי, כי אני לא יודע מה אני עושה.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נראה.‬
‫אייב, אתה לא צריך להכיר נשים ברשת.‬
‫חצי מהנשים פה מתות לצאת איתך.‬
‫בוא נראה איך הלך לך.‬
‫כן, אתה בחיים.‬
‫זה משפט שלא שומעים כאן לעיתים קרובות.‬
‫את יודעת, אילו ראיתי אותך כאן,‬ ‫היית מקליק עלייך.‬
‫אני לא מספיק טובה בשבילך.‬
‫זה היה נכון לפני 40 שנה,‬ ‫אבל עכשיו אני כבר לא בררן.‬
‫אני רצינית.‬
‫עשיתי דברים נוראיים, אייב.‬
‫כמו כולנו.‬
‫כולם מפשלים.‬
‫אבל אני מכיר אותך.‬
‫את טובה.‬
‫אפילו אם את פסיכית.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ברוכים הבאים למעוני הצנוע.‬
‫אמרתי לך שאפצה אותך.‬
‫שיחקת אותה.‬
‫סטיב, אפשר לדבר בכנות?‬
‫לא, תשקר לי.‬ ‫-קורע מצחוק.‬
‫הבית הזה מהמם, אחי.‬
‫תודה.‬ ‫-לא, הוא מושלם.‬
‫הוא יימכר בתוך שנייה.‬
‫העיצוב מדהים! בטוח שאתה לא גיי?‬
‫לא שידוע לי.‬
‫לא, אני בטוח. מים? קרים, בטמפרטורת החדר?‬
‫לא, תודה. אפשר להמשיך בסיור?‬
‫כן, לך על זה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫הלכתי על טמפרטורת החדר.‬ ‫-קלעת בול.‬
‫מושלם.‬ ‫-הבית באמת מהמם.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫מוזר, אי אפשר לנחש שג'ודי גרה כאן פעם.‬
‫כן, תמיד היה לי חזון די ברור לבית הזה,‬
‫והיא נתנה לי יד חופשית.‬
‫אני לא רוצה לדחוף את האף, אבל...‬
‫צו הרחקה? אני צריכה להיות מודאגת?‬
‫אני מצטער אם זה עשה צרות,‬
‫אבל הרגשתי שאני צריך לשלוח מסר.‬
‫היא מסרבת להניח לי.‬
‫אני פשוט רוצה להמשיך בחיי, זה הכול.‬
‫כן.‬
‫אני עולה. אפשר לעלות לקומה השנייה?‬ ‫-תרגיש בבית. בבקשה.‬
‫אתה בא?‬ ‫-ברור.‬
‫מעולה.‬
‫מה יש כאן?‬
‫האמת, אולי לא...‬
‫בסדר, החדר הזה צריך קצת עבודה.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫וואו.‬
‫זה בסדר.‬
‫האמת ששכחתי מהחדר הזה.‬
‫הדלת בדרך כלל סגורה, ו...‬
‫אני לא מסוגל ל...‬ ‫-אני מבינה.‬
‫ג'ודי סיפרה לי על ההפלות.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫זה נורא.‬
‫התחלנו לעצב את החדר הזה פעמים רבות מספור.‬ ‫-אני מתארת לעצמי.‬
‫חיכינו, אבל בפעם האחרונה‬ ‫חשבנו שיצאנו מכלל סכנה.‬
‫היא כבר הייתה בחודש חמישי.‬
‫היינו צריכים לחכות יותר.‬
‫תינוקות בכלל לא צריכים חדר משלהם.‬
‫אני לא ממש מכירה אף אחד מכם, אבל...‬
‫אם זה עוזר במשהו,‬ ‫אילו עברתי מה שאתה וג'ודי עברתם,‬
‫גם אני הייתי מתחרפנת קצת.‬
‫כן.‬
‫אראה לך את חדר השינה. הוא אדיר.‬
‫בסדר.‬
‫- ג'ודי אן -‬
‫היי, צ'רלי. מה קורה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מגניב.‬
‫המשחק הזה נראה ממש אלים.‬
‫זה מטריד.‬
‫אני לא מדבר עם זרים.‬
‫גם אני לא.‬
‫או עם מטרידנים.‬
‫לא, זה חכם.‬
‫רק שתדע, אני לא באמת מטרידנית.‬
‫לא מטרידנית מוצלחת, בכל אופן.‬ ‫-כן, תפסו אותך.‬
‫הפעם.‬
‫בכנות, זו פשוט אי הבנה.‬
‫את מצפה שאאמין לך?‬
‫אתה משחק במשחק שיש בו נשים עם חזה עצום‬
‫ויכולות לרוץ במהירות 120 קמ"ש,‬ ‫אז אני לא יודעת במה אתה מאמין.‬
‫אני מאמין שאת מעצבנת אותי.‬
‫רק רציתי להגיד ש...‬
‫אני ממש מודה לכם‬ ‫שהרשיתם לי לגור בסטודיו של אבא שלכם.‬
‫זו לא הייתה ההחלטה שלי. דעתי לא חשובה.‬
‫היא חשובה לי.‬
‫שיהיה. זה...‬
‫פשוט מוזר שאת שם.‬
‫זה מוזר גם לי.‬
‫יש לך מריחואנה?‬
‫לך יש?‬
‫לא.‬
‫יופי.‬
‫לא ענית.‬
‫אני לא מדברת עם זרים.‬
‫אבל אני מזמינה פיצה, אם זה מעניין אותך.‬
‫רק אם תזמיני תוספת בשר.‬
‫אני אזמין.‬
‫מה דעתך? טעים? בשרי?‬
‫ברצינות, הרגו עדר שלם של חיות‬ ‫כדי לכסות את הפיצה בבשר.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה טעים.‬
‫רוצה קצת מהבשר שלי?‬ ‫-בטח.‬
‫יש לך בשר, ואתה יכול לקבל את שלי.‬
‫בסדר, אני אשמח.‬
‫- אני אוהב את אבא. הנרי -‬
‫- אני אוהב אותך, אבא. הנרי -‬
‫אין פלא שלא נרדמת.‬
‫יש כאן כל כך הרבה דברים...‬
‫בואי נפנה הכול, טוב?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה.‬
‫את קודם.‬ ‫-לא, בבקשה.‬
‫אני לא אריב איתך על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אפשר לקבל את הגיטרה של אבא?‬
‫בסדר, ילדון. בבקשה.‬
‫תודה, אימא.‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה את האקדח.‬
‫איזה אקדח?‬ ‫-האקדח של אבא.‬
‫הוא בכספת, ואני לא יודעת מה הקוד.‬
‫ואילו ידעתי מה הקוד, הייתי נפטרת מהאקדח.‬
‫למה אתה רוצה את האקדח?‬
‫להגנה. אני הגבר בבית עכשיו.‬
‫תעשה לי טובה.‬
‫תשכח מהשטויות הפטריארכליות האלה.‬
‫אתה לא הגבר בבית. אתה ילד.‬
‫אני האישה בבית, ואני אגן עלינו. אז...‬
‫אתה יכול לקבל את התופים.‬ ‫-יש!‬
‫עבדו עליי כרגע?‬ ‫-נראה לי שכן.‬
‫רגע, סליחה, יש כאן אקדח?‬
‫סליחה.‬
‫שיט! זה כבד.‬
‫זה ממש כבד.‬
‫למה לא שכרנו מובילים?‬
‫כי אנחנו נשים חזקות.‬
‫ואולי אמרתי לך שזו תהיה חוויה מזככת.‬
‫טוב, טעית.‬ ‫-עכשיו אנחנו יודעות.‬
‫גם לשכור מובילים שיעבדו בשבילנו‬ ‫זה מעצים, אז...‬
‫כן, לקחתי לתשומת ליבי.‬
‫תודה שאת מפנה לי מקום.‬
‫כן. תודה שסיפרת לי על יחידת האחסון.‬
‫ראיתי את חדר הילדים‬ ‫כשהייתי בבית של סטיב לפני כמה ימים.‬
‫הבית שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫גם הוא לא מסוגל להיכנס לשם.‬
‫הוא הסיט את המבט כשפתחתי את הדלת.‬
‫אמרתי לך שסטיב לא יודע להתמודד עם רגשות.‬
‫בכנות, אני לא יכולה להאשים אותו.‬
‫יגון משפיע בדרכים מוזרות על אנשים, יודעת?‬
‫עברתם חוויה קשה מאוד.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫שיט!‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫היי, יודעת מה?‬
‫זה בשבילך.‬
‫חשבתי שתרצי את זה בחזרה.‬
‫- ג'ודי אן -‬
‫אלוהים.‬
‫תודה.‬
‫וואו.‬
‫גנבת אותה?‬ ‫-לא.‬
‫סטיב הרשה לי לקחת אותה.‬
‫הייתי גונבת אותה אם לא הייתה ברירה.‬
‫זה ממש מתוק מצידך.‬
‫את יודעת, סטיב אמר משהו שממש הפריע לי.‬
‫מה?‬
‫הוא אמר שאת פסיכית.‬
‫כן.‬
‫הוא תמיד קרא לי ככה.‬ ‫-זה לא בסדר.‬
‫גברים אומרים שנשים הן פסיכיות או משוגעות‬ ‫רק כדי לערער לנו את הביטחון, יודעת?‬
‫כן, את צודקת.‬ ‫-אסור לקרוא לאנשים פסיכיים בימינו.‬
‫נכון, אסור.‬
‫המילה פסיכי צריכה ללכת‬ ‫בדרכה של המילה שמתחילה במ'.‬
‫המילה שמתחילה במ'?‬
‫אל תכריחי אותי להגיד אותה. מפג...‬ ‫-הבנתי.‬
‫בן זונה מזדיין!‬
‫מה? מה קרה?‬
‫חכי פה.‬
‫מה את עושה?‬
‫ג'ן?‬
‫היי!‬
‫היי! מה לעזאזל את עושה?‬
‫היי!‬