CLARKSONOVA FARMA
16. KAPITOLA VYVRCHOLENÍ
2 HODINY RÁNO
Nikdo nás neuvidí.
Uvidí, ale nebudou vědět, co děláme.
Podle Alana musíme začít
-asi odtamtud. -Jo.
-Od rohu? -Jo.
Musíme zavolat Lise. Nevidíme, kam máme jet.
Ahoj. Můžeš jet ke stodole,
otočit a namířit auto na mě?
-Pak uvidím, kam mířím. -Rozumím.
Dobře, Kalebe, slyšíš mě?
Jo, čistě a jasně. Spusť to.
-Miř na ta světla. -Jo.
Tak jeď!
Jak to vypadá?
Jo, dobře.
Pomalu.
HOSPODA
PŘEDCHOZÍ ODPOLEDNE
Nechci tady mluvit moc nahlas.
Protože stěny mají uši, jak víme.
Ale v restauraci potřebujeme vodu a elektřinu.
Problém je, že když půjdeme
tu díru kopat teď, lidi to uvidí.
Ale po setmění, když uvidíš světla traktoru,
-budeš předpokládat... -Pracuje do noci.
Jo. Kolik stojí ta trubka? Asi libru za metr.
-Jo. -Když půjdeme rovně přes pole...
Mělo nás to napadnout před vysetím ječmene.
Už leze a je hezký.
Koně nadělají kopytama hrboly.
Netuším, o čem to mluvíte.
Jak jsme na tom?
Jsme asi ve třetině.
Tady je.
Stodola, brzy bude restaurace.
Stůj.
Moje ruce.
Pokračuj.
Je to směšné. Snažíme se ekologicky farmařit.
Založit restauraci, aby krávy vydělávaly.
Podporujeme místní farmáře a tohle musíme dělat v noci,
aby nás neviděl nikdo z vesnice.
Ale nemáme jinou možnost.
Museli jsme se uchýlit k utajení.
Protože když nám místní úřad odmítl
udělit povolení na prostou polní cestu,
předpokládali jsme, že rozpoutají peklo.
Co to sakra je?
Ty krávo. Podívej.
To je nejspíš, aby zabránili parkování u obchodu.
Ale hele, jak daleko zašli.
Nemůžou zahradit vstup na mé vlastní pole.
Ten, kdo to udělal, se zbláznil.
Půjdeme najít Charlieho Irelanda. Bude vědět, co dělat.
-Viděl jsi to? -Nemám slov.
-Já vím. -Ty...
To je jasná agrese.
Neproběhla konzultace.
-Nic. -Ne.
Táhne se to dva kilometry.
Doslova, kam oko dohlédne.
Někdo tu jezdil a dělal značky.
Kam je umístit.
Dali je před brány.
Já vím. Jak se mám dostat...
Nedostaneme traktory do pole.
-Nelegální. -Nelegální. Nemůžete tam zastavit.
Obávám se, že tam zastavit nesmíte.
Výbor dal jasně najevo,
že ten postarší pán nemůže vystoupit tady.
Musí jet o dva kilometry dál.
Gerald, někdo v jeho přestrojení.
-Ne, je to on. -A jeho paní.
-Nemůže zastavit. -Nemůže.
Normálně bychom si s Geraldem popovídali.
Ale nemůže zastavit.
Teď si říkám, co chystají dál.
Co udělají? Tímhle to neskončí.
Je to první etapa sabotáže celé operace.
Dělalo nám starosti, že i když nám řekli,
že máme právo ze stodoly udělat restauraci,
museli jsme výbor informovat o změně využití.
Což by jim dalo příležitost pokusit se to zastavit.
Detail toho, jak se tam dostaneme...
S Charliem jsme se shodli, že nejlepší taktika byla rychlost.
Takže pošleme e-mail výboru,
abychom je informovali o našich plánech.
Pak sebou musíme hodit,
abychom restauraci postavili, vybavili a začali podávat jídlo do dvou dnů.
Doufáme, že než e-mail projde
příslušnými kanály, budeme podávat jídlo,
než výbor bude mít šanci protestovat.
OBCHOD DIDDLY SQUAT
S vyřešeným plánem...
Máš tři pilíře.
-Ano. -Kuchyně je první.
jsem si sedl s Alanem, abychom prošli stavební práce.
Jakou doporučuješ podlahu?
Jo. Vyrovnáme to.
Dáme tam dřevo a palubky.
Necháme to rustikální. Nalakujeme to.
-Tady bude tráva. -Jo.
Rád bych dal mezi každý ten sloup
dopředu železnou roletu,
kterou stáhneme, dáme tam zámek a máme zabezpečenou jednotku.
Takže tady potřebujeme vchod
do Lisina VIP salonku.
-Kolik se tam vejde lidí? -Čtyři.
Určitě ne čtyři, jako jsme my.
-Ne. No... -Sakra.
Ty dveře se otevírají dovnitř.
Musíme to obrátit, protože by mohly převrátit stůl.
-To je fakt. A okno. -Dám tam novou střechu.
-Tam nedáš sklo. -Žaluzie. Dřevěné.
Dobře.
Se zdí...
Obílíme to vápnem, to zabije bakterie.
Zachováme přírodní kámen. Bude to mít čistý vzhled.
Kromě tohoto už tak dlouhého listu prací,
musel Alan ještě nainstalovat a zavést trubky do kuchyně.
Takže jsem se netěšil na to, až mu řeknu časový rozvrh.
Teď ale máme jeden velký problém,
protože oznámíme výboru, že se to děje.
Pak to musíme mít hotové, za...
Jo, pokračuj.
-dva dny. -Ty vole.
Já vím. Pamatuješ na Challenge Anneka?
Bude to stejné, protože jakmile jim to oznámíme,
než nám to stačí zatrhnout, že to nejde,
musíme jim ukázat, že to udělat šlo.
Rozumím.
Příštích deset dní jsem tam chtěl mít naprosté ticho.
Nic nedělat.
A jakmile pošleme ten e-mail,
jdeme na to.
Potřebovali jsme deset dní před odesláním e-mailu,
aby Alan mohl sehnat pracovní sílu a nakoupit potřebný materiál.
Já potřeboval trochu času na dokončení
naléhavých zemědělských činností, jako bylo pomoct Viktorovi,
našemu ukrajinskému včelaři, postavit pár nových včelínů
v blízkosti na pyl bohatého echia.
-Z Ukrajiny? Rodina je v pořádku? -Jo, jsou v pohodě.
Jsou v pořádku. Jejich životy se stmelují.
Rakety létají kolem, ale jsou houževnatí.
Budeme jim držet palce.
Jo.
Tak jo. Neštípněte mě.
Budou tady muset tancovat, že?
Budou, až najdou zdroj nektaru.
Kde roste echium,
jedna ze včel ho najde,
vrátí se a udělá takový komplikovaný tanec před úlem,
který ukáže ostatním, jak daleko je echium.
A v jakém směru. Že jo?
Jo.
Podívejte se na to.
-Plný medu. -Kape, jo.
Úžasné. Jsou to skvělá zvířata.
Bytosti. Tvorové.
Pak přišla každoroční inspekce
potřebná k obnovení mého průkazu červeného traktoru.
Tady se něco vysypalo.
-Chce to zamést. -Značka kvality,
která vyžaduje, aby farma byla čistá a dobře fungující.
Kdybyste zařídili, aby šlo vrata zavřít, to by bylo fajn.
Ovšem.
Pardon. Zmáčkl jsem špatný knoflík.
Vážně jsem zmáčkl špatný knoflík.
Teď vám s tím nepomůžu.
Jak často chodíte k dobytku?
-Zkontrolovat je? Každý den. -Jo.
-Dvakrát denně. -Aha.
Vždycky vím, kde jsou.
Krávy.
Kam se poděly?
Asi se šly napít.
Jo.
Ne.
Krávy.
To je vážně trapné.
Jo.
Když inspektor odešel,
nebyl jsem si zcela jistý, že jsem dostal své nálepky červeného traktoru.
Ale příštího dne jsem na to zapomněl,
protože jsem byl odtažený nadšeným Kalebem, který měl novinky.
-Chci ti něco ukázat. -No jo, telefon.
V posledních několika týdnech,
kdykoli někdo vytáhl telefon, měl jsem srdce až v kalhotách,
protože jsme byli ve filmovací pohotovosti kvůli Pepper a býkovi
a netrpělivě čekali, jestli na to vlítnou.
LISINA KAMERA
Zatím býk zvládl pár drinků a pokec.
Ale to bylo vše.
Ale mezitím se zabavoval jinde.
Nicméně jsem žil v naději.
-Mám důkaz, že býk... -Ne.
-skočil na Pepper.
No, ona je... Hele, to je předehra?
-Je na ní. -A pak...
-Hotovo. Už jdou. -Co?
-Nebyl v ní. Kdepak. -Ale jo.
Můžu to přiblížit, jestli chceš.
Nebyl uvnitř.
Sleduj.
-Předehra je u konce a jde na to. Venku. -Uvnitř.
-Vážně? -Jo, hele...
Vidíš, jak na konci poskočil?
-To je nejrychlejší sex v historii. -Králíci jsou rychlejší.
Napumpoval to do ní.
To je dobrá zpráva.
Připravil ji o panenství.
Minulý týden jsem ho viděl s pěti.
Já ho viděl se dvěma, nemyslel jsem, že půjde na Pepper.
Spíš by šel na psy než na Pepper.
To je skvělé.
STŘEDA 7. ČERVENCE
Od mé schůzky s Alanem uběhlo deset dní
a tento večer jsme s Charliem poslali e-mail oznamující výboru náš plán.
A zítra měla začít zběsilá stavba restaurace
a naše poslední šance na úspěch.
Položíme ho na podlahu.
Na dvoře Alan shromáždil materiál.
Palety jsou skvělé. To je pravá recyklace.
Ale s rozvrhem pořád nebyl spokojený.
Potřebujeme hůlku.
Čí hůlku? Jo, kouzelnou.
-No, byl to tvůj nápad, tak... -Jo, ale souhlasili jsme,
že na to budu mít pár týdnů, ne dva dny, sakra.
Příjdeš nám pomoct?
-Jo. -Jdeme naložit ty palety.
Přivezu je.
Začněme brzy.
-V kolik? -Kolem šesté.
-Bude to dlouhý den. -Jo.
KANCELÁŘ CHARLIEHO
17.30
Potvrzujeme, že budova je zemědělská, menší než 150...
Dobře.
To je ono. Hotovo. Poslal jsem to.
Výbor to ví.
Mám 48 hodin, abych ze stodoly udělal restauraci.
ČTVRTEK 6.00
Tak popořadě.
Abychom tu kuchyni dodělali zítra, musíme dodělat podlahu.
Kuchyňská linka tam přijde v pátek ráno, jinak jsme vyřízení.
Sakra.
S naloženými paletami, které poslouží jako základ podlahy,
jsem se co nejrychleji vydal k restauraci.
Ale dostat se tam bylo těžší, než jsem myslel.
To není nejlepší,
protože jsem v traktoru a jede autobus.
A sakra.
Omlouvám se.
Skvěle výbore. Vážně jste to tady vylepšili.
Skvěle to vymysleli.
To je nástroj na dovezení pár palet.
Opatrně, ať je nerozbiješ.
Jo.
Pomalu, ať je nerozbiješ.
Běžte z cesty. Víte, jakej je.
-Jsou dole? -Jo, máme je.
Teď vycouvám.
Co myslíš? Můžeš couvat?
Nebudu...
Zatraceně, tohle bude těsné.
Dozadu... To nepůjde.
Musím jet dopředu. Nemůžu couvat.
No tak, Lambo. To objedeš.
Určitě ten kolík netrefí.
Pojďme se vsadit.
Ten kolík jsem netrefil,
protože jsem tak daleko nedojel.
Co to je?
Počkej! Stůj.
-Co? -Hele, ty vole.
Kola vozu sis omotal drátem.
Podívej, cos udělal.
Tolik železa. Podívej.
Sakra.
-Jo. -Jo.
Omotalo se to kolem brzd.
Není tam plot.
Teď už není.
-Už ne. -Ne.
Proč jsi na mě nepočkal?
Já bych... Fakt. Jel jsem pro nakladač.
-Jel jsem pro nakladač. Sakra. -Zasekl jsem se kvůli autobusu.
Alane, nech to Jeremymu. Vrať se k práci.
-Musíš se vrátit. -To jo.
-Proč jsi nepočkal? -Protože na to nemáme čas.
Jo, ale teď děláme tohle.
Dostal jsem zákaz přiblížit se k těžkým strojům...
a práce se konečně rozjela.
Krásná práce.
Přerušil ji jen Charlie.
Kdo má bezpečnostní předpisy?
Promiň. Co to říká?
Ten chlap s rozbruskou by měl mít
víc ochranných pomůcek.
Víš, brýle, jiskry, rukavice.
-Je to... -Dělá to každý den...
Co mu mám říct?
-Můžeš si vzít ochranné pomůcky? -Ano.
Navzdory vystrašené matce kvočně nikdo nepřišel o končetiny.
Ale i tak jsme na konci dne byli strašně pozadu.
Přes ten nový trávník budeme muset dát prkna, co?
Jediná dobrá zpráva bylo to, že si nikdo nevšiml, co děláme.
Tak jo. Výbor se neozval.
To je dobré.
A je to 23 hodin, co jsme je informovali, že budeme stavět restauraci
uprostřed naší farmy.
PÁTEK
Druhý den ráno byl Alanův tým zpátky na stavbě brzy ráno.
Ale já tam opět chyběl.
A to proto, že když jsem vyjížděl ze dvora,
dostal jsem zprávu, že nastal problém se starými kurníky.
Mělo by tam být 50 nebo 60 slepic.
Sakra.
To není dobré.
To ne. Další.
Ve skutečnosti tam nebyly žádné.
Liška tudy neproleze.
Norek může.
Přísahám...
Když jsem šel k autu...
Všechno. I chata.
Lisa mi řekla, že je problém s tlakem vody.
Nemůžeme být bez vody.
Přípravná kuchyně je hned venku.
-To je hodně nízké. -Sakra.
Je na budících nějaký tlak?
Nevím, kde jsou jaké budíky.
Během dneška tam někoho pošlu.
Otevíráme restauraci.
Dnešek nám úplně nepomůže.
Pomohlo by hned.
Zatracenej Brexit. Polák by přiběhl jak...
Takhle.
Vůbec by se to nerozbilo.
Ale konečně jsem byl v autě
a mířil po polní cestě k restauraci.
Doslova.
Tohle je... Kdo jste?
Dobrý den, vyzvedávám od vás. Kurýr.
Někdo to s vámi vyřídí. Díky.
A vy jste?
Doručujeme ze starožitností Station Mill.
Starožitnosti Station Mill.
Dobře. Děkuji.
Ty jsi Jack Carlin. Děláš pro nás.
A kdo je tohle v pickupu?
-Co sem jedete dělat? -Dívka si zranila nohu.
Jedna ze zaměstnankyň si zranila nohu.
Paráda. Děkuji.
Promiň, nelekej se.
Paddy. Nic se neděje.
Můžu sem vzít myslivce?
Lišky sežraly slepice ve výběhu.
-Dnes večer. -Nemyslím, že to je liška.
-Co myslíš, že to je? -Norek.
-Mám se ho pokusit zastřelit? -Ano.
Jo. Díky, Paddy.
Vítejte v zemědělství.
A sakra.
Když vycouváš nebo projedeš,
pokusím se jet tudy.
Musím to objet.
-Zdravím, Alane. -Ahoj.
-Tak jo. -Dochází nám voda.
V hlavní nádrži je takhle.
A pak jsme zjistili možný důvod, proč byl tlak vody tak nízký.
Někdo nechal puštěný postřik a promáčel podlahu,
takže ji musíme nejdřív vysušit.
Sakra.
Kdy budeme moct vybavit kuchyni?
musíme to dostatečně vysušit a dodělat...
Do hajzlu.
-To je kuchyně? -Ano.
-A sakra. -Jo.
Myslel jsem, že je hotová.
Čekám na podlahu.
Zatraceně.
Problémy a zpoždění byly otravné.
Musím to tudy objet.
Ale tohle je tým Diddly Squat.
Stoly projdou jen tudy.
A byli jsme odhodlaní to dohnat.
Posílám tweet o otevření restaurace.
Čtyři písmena přes limit.
15.00 ŠKOLENÍ PŘED DOMEM
Viděla jste první řadu Clarksonovy farmy?
Ne.
Tohle je zakryté, pokud nebude foukat ze západu,
v tom případě budou všichni promočení.
Záchody jsou problém.
Jsou čtvrt míle daleko.
Celé toto menu je v podstatě hovězí.
Smažené hovězí krokety. Krokety z morku.
Máme tu empanadu s...
-Říkáme tomu kapsa. -Je to kapsa.
Jen jsem zvyklá bavit se s ní.
Jsem z Argentiny.
-Z Argentiny? -Jo.
To je dost blízko. Bude to stačit, fajn.
Jste připravené na VIP salonek?
-Ano. -Sem bude chodit David Beckham,
nebo Simon Cowell.
-Ano. Je to velmi intimní. -Jo.
Potřebujete tady lidi mé velikosti.
Podívej. Čtyři nože k mytí.
Hloupý.
Položím je na židle.
-Podívej se na to, Alane. -Výborné.
Před šestou ráno Alan a jeho hoši
dokončili práci.
Takže mohl začít tým Pip.
Budu upřímný. Bylo to působivé,
protože to je... Museli jsme to stihnout za dva dny.
Říkal jsi, že to bude těsné.
Dokázali jsme to. Skvělé.
A hele, kdo jede teď.
Nikdo jiný než Kaleb Cooper se všemi stoly a židlemi.
To couvání je působivé, což mi leze na nervy.
Říkám si, jestli vycouval z lůna své matky.
Vsadím se, že to udělal i s vozem.
Když jsme vykládali nábytek...
začalo se směrem ke stodole pohybovat zvláštní shromáždění.
Kaleb si nejdřív myslel, že to je popravčí četa z výboru.
Ale vlastně to bylo něco, co jsem zařídil já.
-Máš to? -Jo.
Přines mi můj luk
Z hořícího zlata
Odměna za dobře odvedenou práci.
Přines mi mé šípy touhy
-Motivace. -Super. Tak jdeme na to.
Přines mi moje kopí!
Mraky, rozestupte se
Cotswoldský mužský sbor.
Přines mi můj ohnivý kočár
Nepřestanu
...zpívat Jeruzalém.
...z duševního boje
Ani můj meč nebude spát v mé ruce
S překvapením.
Dokud nepostavíme
Tu restauraci
V anglické zelené...
To se mi líbí.
a hezké krajině
Ano, vegetariánské jídlo nemáme.
SOBOTA 7.00
DEN OTEVŘENÍ RESTAURACE
Naši první hosté začnou přicházet za pár hodin,
a já se modlil, aby se Clarksonova farma
nezměnila v jednu z těch reality show,
DNEŠNÍ MENU HOVĚZÍ Z NAŠÍ FARMY
...kde se všechno pokazí na poslední chvíli.
Ale o dvě hodiny později...
Co to je?
Vypadá to jako jed na krysy. Ukliďte tu vodu.
Kam chceš ten saponát? A tohle.
Co je sakra tohle?
Říkala jsem, ať sežene větší lžíce.
Dostaneme sem ledničku, ale ne tu skříňovou.
Rozhodně potřebujeme další lednici.
Otravné je, že otevíráme za necelé tři hodiny.
Myslela jsem, že ji měli dát sem.
Kdepak. To ne.
30 MINUT DO OTEVŘENÍ
Tohle musíš vyndat a ohřát.
Je tu štáb,
takže se tu povaluje 3 000 galonů vody.
Sakra, to je barva. Co?
Kdo tady nechal barvu?
Ahoj. Chcete si přistoupit?
Jakpak se jmenujete?
Zoe. Tady vás mám.
Přijeli hosté.
Všichni pryč.
Je jedno, jak jste důležití. Zmizte.
Co se děje tamhle?
Zametli jste to před chvílí.
Nevědomi chaosu v restauraci byli přivítáni první hosté
naším manažerem.
Pak byli odvezeni k restauraci
traktorem s vozem...
PŘED JÍZDOU SKLOPTE SCHŮDKY
...který řídil Kaleb, speciálně vyšňořený na tento velký den.
I když jsme na ten velký den ještě nebyli připravení.
Nemám čas.
Máme tu lidi a dvě prostřená místa.
Charlie, ahoj.
Chceš rozbalovat talíře?
Vypadá to dobře.
-Počasí se vydařilo? -Je to jen tak tak.
Před deseti minutami přijel první host.
Nic není uvařené.
Na menu asi dopíšu:
„Některá jídla mohou obsahovat pot Jeremyho Clarksona.“
Ne. Co to děláš?
Kam se poděla Lisa?
Perfektní.
Pip, od teď sem nepustíme auta.
Jak sem dostaneme jídlo?
Nepoužijeme auto. Traktor?
To bude trvat moc dlouho, jestli chceš otevřít.
To je Chrisův... Sakra.
Jeremy. Jedna ze zásuvek přestala fungovat,
kde vaří těstoviny. Elektrikář dorazí za deset minut.
Tak si pospěšte.
Všem začíná být horko a... vždyť víš. Tak jo, čau.
Panikaří.
Mají trochu zpoždění.
Na druhém konci je problém s elektřinou...
Došlo ke zpoždění. Problém s elektřinou.
Takže budete muset chvíli počkat.
Jak dlouho to potrvá?
Pět minut.
Můžu to odnést do auta?
Nejdřív tu musíme setřít.
Nemůžeme. Hosté už jsou tady.
Ale co, je to farma.
Už nikdy. Na koho čekáte?
Tohle vezu servírkám.
Tady je nápad.
Když máte udělat nějakou práci, vystupte.
A běžte. S autem musíme uhnout.
Sakra. Jede sem někdo další. Kdo to je?
Co sakra děláte?
-Co? -Vezu vám jídlo.
Dobře. Hoďte ho tam.
V tuto chvíli mi došlo, že můj vnitřní Gordon Ramsay
dělal víc škody než užitku.
Odjedu.
Zbožňuji, že nás hostitel odjíždí
pět minut před otevřením.
Všichni sebou mrskněte.
Mám pro vás vodu.
Chce někdo vodu?
Prosím.
Říkám pět minut a lidi
si říkají, že kecám.
Zábavný den. Co se děje?
Můžeme si pospíšit? Vyndejte to.
Tohle přesuňte dolů.
-Vařič těstovin nefunguje. -Je tam závada.
Vadný spotřebič.
Dobře. A vy jedete pryč?
No, nic s tím nenaděláme.
Devět.
No tak.
Naložím je. Kašlu na to.
Běžte na konec a obejděte to sem.
Jo. Díky.
Ukázalo se, že Kaleb udělal dobré rozhodnutí,
protože, když přivážel hosty na místo,
Pipin tým, očividně zvyklý na takový tlak,
začal vařit skutečné jídlo.
Olivový olej, citron.
Šest, sedm, osm.
A já se vyklidnil. A vrátil.
Vítejte, všichni.
Nezvyklý způsob příjezdu do restaurace, já vím.
Ale dostanu vás z vozu.
Dej to pryč.
Co?
Tady. Připraveno. Jdi.
Dobrý den. Jakpak se máte?
Děkuji.
Doufám, že jste připraveni na hostinu.
Dobře. Ještě jednu porci.
Hosté se pustili do jídla v mé společnosti v režimu Basila Fawltyho...
-Jak se máte? Díky, že jste přišli. -Zdravím.
Vítejte. Děkuji, že jste přišli.
...nebo Charlieho, který jim říkal o pšenici víc, než chtěli vědět.
Pšenice na těstoviny.
Na to jsem obzvlášť hrdý,
protože většinou roste v Itálii
a já ji vypěstoval pod Berry Hill.
-Chutnalo vám? -Výborné.
Děkuji.
Nejtěžší bylo dostat tu durhamskou pšenici jako osivo
přes celnici. Deset dní ležela v Calais.
-Jo. -Jo.
-Jak to jde? -Skvěle.
Je to moc dobré.
Nevyhnutelně přišel okamžik, kdy někdo začal potřebovat na záchod,
který byl v obchodě na druhé straně pole.
Protože mi bylo jasné, že to bude problém,
zavedl jsem systém rychlé rozvážky.
Teď se všichni bojíme jít.
Ale bohužel, proces zpomalil opatrný Charlie.
Musíte si vzít ochranné prostředky... Vážně.
Hele, musí si vzít helmu a oblek.
Tady máte klobouk.
Promiňte. Jen se řídím předpisy.
Mimo přestávek na záchod
se ale zdálo, že si lidé naše jídlo užívají.
A během odpoledne se tu dveře netrhly.
Mockrát děkuji.
Nedivím se mu.
Vpřed. Hned.
Pozor! No tak! Dopředu.
A vážně se objevil i David Beckham.
Spolu s přáteli Diddly Squat jako Georgie z Národní farmářské unie.
Je úžasné vidět, že to klaplo.
A Tima a Katie,
kteří nám prodali krávy a zajímalo je, jak chutnají.
Ahoj, jak se máš?
Co jsi říkala o Pepper?
Říkala jsi, že se o ní mám dobře starat.
A Pepper se skvěle baví.
Má přítele. Spoustu dobré travičky.
Je moc spokojená.
Takže těstoviny. Pšenice jde na semletí
do Matthewsova mlýna, a mají speciální mouku dvounulku.
A když zezlátlo světlo tohoto krásného teplého letního dne...
musel jsem se štípnout, abych uvěřil, že jsme to dokázali.
Otevřeli jsme restauraci
napříč tak neúprosné palbě opozice.
Ale faktem je, že nejste farmář.
Jste mediální osobnost.
Jeden muž z vesnice založil crowdfundingovou kampaň
„Zastavte Diddly Squat.“
„Chování žadatele je hanebné.
„Ukazuje, že když mu podáme prst, vezme si celou ruku.“
Kdo je pro odmítnutí, přihlaste se.
-Píše se to nahoře... -„Tímto žádost zamítá...“
Nemůžou zamítnout to parkoviště, Charlie.
-Můžeš se odvolat. -K tajemníkovi?
To bude půl milionu, že?
Na konci.
Slyšel jsi někdy, že by zamítli zemědělci cestu?
-Nikdy. -Nikdy.
A jelikož pořád nebyla známka
po žádném úředníkovi,
s Charliem jsme se to rozhodli oslavit naším vlastním vychlazeným pivem.
Mluvil jsem s chovatelem krav Timem.
Díval se na tu stodolu a řekl: „Já mám taky stodolu.
„Stejnou jako tuhle a půl míle od Silverstonu,
„kudy projde spousta lidí.
„Dokázal bych to?“
A to mě přimělo přemýšlet.
Myslíš, že tohle uvidí farmáři a řeknou si:
„To je dobrý nápad.“
Co jsi to celé dal na Twitter,
farmáři říkají: „Co to děláte? Jak to děláte?“
Přiznejme si to, není to snadné, ale když investují
čas a úsilí, rozhodně.
Je tu tenhle výhled.
Spousta lidí má krásné farmy.
Zvláštní místa, úžasné budovy.
-Otevřeš dva večery v týdnu. -Dva nebo tři.
Květen, červen, červenec, srpen, září.
Nemusí to být.
Takhle fungují v Cornwallu, ta malá přímořská místa?
-Jsou otevřená... -V létě jedou.
-Je to záslužné. -To je.
Neměli jsme negativní komentář. Jsou nadšení.
Jídlo jim chutná.
Všichni jdou domů opálení,
trochu opití pivem, plní hovězího.
Měli bychom být nadšení.
My všichni.
Nebylo... Není to mnou.
Nevěděl jsem o té možnosti. Chtěl jsem restauraci.
-Jo. -Měl jsi oči v sloup.
-A pak... -To je pravda. Beru to zpátky.
-Každopádně. Dobrá práce. -Děkuji. Tvoje taky.
Protože jsme měli vlastní restauraci,
druhý den jsem shromáždil celý klan Diddly Squat
na sluncem zalitý oslavný oběd.
-Proč máš všechny... -Seznámil jsi mě s tím.
-Tak ti chutná? -Jo.
-Je naživu. -Není naživu.
-Vypadá to tak. -Dostaneš tohle.
Ano.
Rád bych vám všem poděkoval.
Opravdu. Děkuji vám všem.
Fantastické.
-Na zdraví. -Na zdraví.
-Alane, jsi rocková hvězda. -Děkuji.
-Děkuju, že jsi to postavil. -Alane, vážně jsi.
Pěkně sis to zavařil.
Zklamal jsi řemeslo, když jsi to postavil za dva dny.
Každý zedník si řekne:
„To mělo být za tři měsíce.“
Ukázali jsme jim, co?
-Ale podívejte. -Ano, hele na ten výhled.
-Podívejte. -Je to neuvěřitelné.
Máme štěstí.
Máme velké, velké štěstí.
Jo, to máme.
Také jsme mohli oslavit, že i když jsme měli tolik práce
s výborem, restauracemi a vesnickými brblaly.
I tak jsme dokázali dokončit další farmářský rok.
Zbývalo jen sklidit.
Ale na to zbýval ještě týden,
takže jsem Kalebovi připravil malé překvapení.
Měl jsi narozeniny.
Před pár týdny?
Nedal jsi mi dárek.
Něco pro tebe mám.
-Máš? -Ano, mám.
A je to hned tady. Připraven?
-Nikdy jsem neletěl. -Já vím.
Nikdy jsi nebyl ve vzduchu.
Je to bezpečné?
Ta Augusta 109, král vrtulníků,
a ta helikoptéra byla použita v poslední bondovce.
Jamese Bonda jsem nikdy neviděl.
-Prosím? -Žádnou bondovku jsem neviděl.
Takže mi to nic neříká.
Nikdy jsi neviděl bondovku?
-Ne. -A nikdy jsi neletěl?
Nikdy jsem nebyl ve vzduchu.
Připravíš mě o vzdušné panictví.
-Myslel jsem, že budeš mít radost. -Mám. Jen se bojím.
G-dawg.
Chceš se proletět?
Chceš, abych tam vlezl?
Srdce nechce. Ostříhá ti to kudrny.
Předpokládal jsem, že to je ne a připoutal nervózní zárodek,
který dostal uklidňující předletovou přednášku od pilota.
Ta červená páska na oknech.
Když zatáhnete, okno se vytáhne,
když potřebujete vylézt,
za letu a pustím vás ven.
Když uvidíte stíhačky z Fairford Airshow,
-dejte vědět. -Z jakého důvodu?
Možná jsme je neviděli.
Když vidíte další letadlo mířit na nás, nemyslíte,
že nás museli vidět, nemuseli.
Když jedu autem, moje polovička nehlásí auta vedle.
Je mi špatně.
Ještě jsme ani nevzlétli.
Ty vole.
Kaleb se zvedl.
Kaleb Cooper poprvé v životě opustil zemi.
Co to dělá?
-Jen se otáčí. -Proč?
Podívej, to je farma.
Můžeš vyjmenovat pole. To je...
-Taylorovo. -Taylorovo.
Poprvé v životě to vidíš ze vzduchu.
Jak jsme letěli přes sousední farmy,
Kaleb si uvědomil, že vrtulníky jsou vlastně užitečné.
Kousek jsi vynechal. Hele.
Co se stalo s tím polem?
Vím, kdo ho obdělával. Měl bych si to vyfotit
a poslat jim to. „Cos udělal?“
Hele jak blízko jsou ty koleje.
Hele. Vidíš to? Vidíš?
Poprvé jsem byl ve vrtulníku
s někým, kdo jen komentoval chyby zemědělců.
-Podívej se na ten výhled. -To je úžasný.
Teď se ti to líbí.
Je to super.
Tak zpátky na farmu?
Což znamenalo, že se blížil čas na vrchol letu.
Uběhlo sedm měsíců, co Kaleb neosel
velký pruh v jednom z polí.
-Oseté. Neoseté. -Oseté.
-Je to oseté. -Neosel jsi to.
A teď byla moje připomínka tohoto kopance připravená k odhalení.
Podívej se z toho okna, na zem, jo?
-Kdo to napsal? -Já.
KALEBOVA ŘIŤ
Vysel jsem tam polní kvítí, protože jsi to minul.
-Nemůžu uvěřit, že jsi to napsal. -No jo.
Ty vole!
Bylo by skvělé přejít z této narozeninové lahůdky
přímo k radostem sklizně.
Ale nejdřív tu byla jedna děsivá věc, co jsem musel udělat.
Uběhly tři týdny od doby, co Pepper a býk
provedli svou věc.
A dnes jsme měli zjistit, jestli bude matkou, nebo masem.
Ahoj, maličká.
Tak jo. Je to tady. Ne.
Ne. Všichni, pozitivní vlny.
Mám její život v rukou.
Dobře. Uvidíme, jestli ti najdu tele.
Prosím tě.
Fajn. Tak se podíváme.
Není březí.
To je konec, co?
Půjde do restaurace.
Rozhodně není?
Ne.
A je moc tlustá.
-Co to znamená? -Nic neprodukuje.
Tyhle krávy produkují mléko
a udržují březost.
Takže pracují.
Pepper nepracuje, konzumuje stejné množství
a ukládá tuk.
Mám zavolat řezníkovi?
Podívej na tamtu. Vyrábí ti peníze.
-Ta nalevo... -Jeremy byl vždycky...
-Byla to jeho oblíbená kráva. -Je moje oblíbená.
Vyber si jinou.
Bože, co budu dělat? Pustíme je ven.
Co budeš dělat?
Takže první kráva
je skoro hotová.
Druhá kráva může...
-Jít do restaurace. -Jít do restaurace.
Takže pokud máme poslat třetí krávu pryč...
Udělat začátkem příštího týdne.
Dvacet osm dní musí viset.
-Vezmeme tu, co není březí? -Tu, co nemůže.
Má správnou váhu, že?
Ostatní potřebují aspoň další dva měsíce.
-Musí to být ona, že? -Jo.
Už jsi na ní utratil majlant.
Takže, technicky, pokud jde o hovězí,
šla by ona.
-Nesmíš mít oblíbenkyně. -To nesmíš.
Panebože.
Myslím, že si za minutu vybereš sám sebe.
Není březí.
Zase?
Platíme za toho býka.
Musí jít zpátky, protože odvedl svou práci na všech ostatních.
Už za něj platit nebudeme.
A realita je, že pravděpodobnost jejího zabřeznutí je nízká.
Tak, k čemu na farmě je?
Hele, dívá se na mě.
Ne, dívá se.
Panebože.
Ale co.
Liso. Musíme naložit krávu.
SLEDOVALI JSTE...
A JEREMYHO
V...
CLARKSONOVA FARMA - 1. ŘADA
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled: Kristýna