ФЕРМА КЛАРКСОНА
РОЗДІЛ 16 ЗАВЕРШЕННЯ
2.00 РАНКУ
Ніхто нас не побачить.
Побачать, але не знатимуть, що ми робимо.
Треба починати, каже Алан,
- десь звідти. - Так.
- На тому розі, так? - Так.
Треба подзвонити Лізі. Ми не бачимо, куди їдемо.
Привіт. Не могла б ти під'їхати до сараю,
а потім розвернутися і направити машину на мене?
- Тоді я побачу, куди мені їхати. - Зрозуміла.
Гаразд, Кей, ти мене чуєш?
Так, голосно і чітко. гаразд, тоді опускайте її.
- Просто орієнтуватись на світло, так? - Так.
Гаразд, починаймо!
Як виглядає?
Так, добре.
Повільно, повільно.
ПАБ
УЧОРА ВДЕНЬ
Я не хочу говорити тут надто голосно,
бо, як відомо, стіни мають вуха.
Але нам треба провести електрику і воду в ресторан.
Проблема в тому, що якщо ми зараз підемо
і вириємо траншею — люди побачать.
Але після настання темряви, якщо побачити тракторні фари,
- то подумаєш… - Він працює допізна.
Так. Скільки коштує ця труба? Десь фунт за метр?
- Так, так, - Якщо підемо прямо через поле.
Ми могли б додуматися, перш ніж сіяти ячмінь.
Виглядає чудово.
Великі коні біжать, вибиваючи дорогу, як у пеклі.
Я справді не розумію, про що ви двоє говорите.
Як у нас справи?
Третина шляху, я б сказав.
Ось він.
Сарай, скоро буде рестораном.
Стоп.
Мої руки, мої руки.
Продовжуйте.
Це смішно. Ми намагаємося вести екологічне господарство.
Відкрити ресторан, щоб корови приносили нам прибуток.
Ми підтримуємо місцевих фермерів, і нам доводиться робити це вночі,
щоб жителі села нас не бачили.
Але у нас не було вибору.
Ми мусили вдатися до хитрощів і секретності.
Тому що після того, як місцева влада відмовила
нам у дозволі на звичайну фермерську дорогу,
ми почали думати, що вони дійсно на стежці війни.
Що за… Що це в біса таке?
Свята корова. Поглянь на це.
Це, ймовірно, для того, щоб припинити паркування біля магазину.
Але подивіться, як далеко вони зайшли.
Що за… Ви не можете заблокувати вхід на моє власне поле.
Хто б це не зробив, він збожеволів.
Ідемо і знайдемо Чарлі Айрленда. Він знає, що робити.
- Ти бачив? - Я приголомшений.
- Я знаю. - Це…
Давай поговоримо про агресивність.
Ніяких консультацій.
- Жодних. - Нічого.
Їх тут два кілометри.
Буквально скільки сягає око.
Хтось пройшов і побризкав, де поставити позначку.
Куди їх покласти.
Вони поставили їх перед воротами.
Я знаю. Я думав, як потрапити…
Ми не можемо проїхати тракторами в поле.
- Заборонено. - Заборонено. Не можна зупинятися.
Боюся, ти не можеш там зупинятися. Не можна там зупинятися.
Рада абсолютно чітко дала зрозуміти,
що літнього джентльмена не можна висаджувати з автобуса.
І він повинен пройти два кілометри туди.
Джеральд? Ні, хтось замаскований під Джеральда.
- Джеральд. - І місіс Джеральд.
- Він не може зупинитися. - Не може.
Зазвичай ми б поговорили з Джеральдом.
Але він не може зупинитися.
Це наводить мене на думку: про що ще вони думають?
Що ще зроблять? Вони не зупиняться на цьому.
Це лише перший етап активних дій проти ділянки.
Ми одразу ж занепокоїлися тим, що, хоча нам сказали,
що ми маємо повне право перетворити сарай на ресторан,
ми зобов'язані повідомити про це раду.
Що дало б їм можливість спробувати зупинити це.
…як ми туди потрапимо…
Тож ми з Чарлі вирішили, що найкраща тактика — це швидкість.
Ось що ми зробимо:
надішлемо електронного листа, в якому повідомимо раду про наші плани.
Потім нам потрібно буде зі шкіри пнутися,
щоб за два дні побудувати ресторан, обладнати його і почати подавати їжу.
Ми сподіваємося, що до того часу, як імейл пройде через
усе керівництво в раді, ми вже почнемо роботу і подаватимемо їжу,
до того як рада встигне заперечити.
DIDDLY SQUAT ФЕРМЕРСЬКИЙ МАГАЗИН
З визначеним планом…
У вас є три стовпи.
- Так. - Кухня займає перший.
…потім я сів з Аланом, щоб обговорити будівельні роботи.
Що ти рекомендуєш для підлоги?
Так. Вирівняти.
На дно трохи картону, кілька піддонів, а зверху — фанеру.
Буде сільський стиль. У нас гарний дизайн.
- Потім засипати це землею. - Ага.
Що я хотів би зробити, так це між кожним з стовпів
поставити спереду ланцюг безпеки, розумієш,
який можна потягнути вниз, замкнути на замок, і це буде безпечним місцем.
Отже, нам знадобиться люк тут,
який веде до VIP-їдальні Лізи.
- Скільки людей туди влізе? - Четверо.
Не таких, як ти і я.
- Ні. Ну… - Чорт забирай.
Двері відчиняються всередину.
Нам доведеться повернути їх, бо вони можуть перекинути стіл.
- Точно. І віконце. - Я накрию його новим дахом.
- Скло не можна ставити тут. - Жалюзі. Дерево.
Гаразд.
Щодо стіни…
Люди фарбують вапняним розчином, який все вбиває.
Залиш натуральний камінь. Зроби йому гарну, чисту обробку.
До цього і без того довжелезного списку роботи,
Алан також мав встановити і сантехніку на кухні.
Тож я не дуже хотів давати йому розклад.
Тепер проблема полягає в тому,
що ми маємо сказати раді, що це відбувається.
Потім нам потрібно, щоб все це повністю запрацювало…
Так, продовжуй.
- За два дні. - Чорт забирай.
Я знаю. Пам'ятаєш Challenge Anneka?
Буде схоже на це, бо як тільки ми їм скажемо,
перш ніж вони оговтаються і скажуть: «Це неможливо, ми не зробимо цього»…
Ми повинні сказати: «Це реально. Ми це зробили».
Так, я зрозумів.
Отже, наступні десять днів я хочу, щоб на цій території була мертва тиша.
Ніяких робіт.
А потім, як тільки ми надішлемо листа,
ми починаємо.
Нам потрібно десять днів перед відправкою листа,
щоб Алан зміг зібрати команду і знайти всі матеріали.
Ще мені потрібен час, щоб закінчити нагальні справи
на фермі, наприклад, допомогти Віктору,
нашому українському бджоляру, побудувати кілька нових вуликів
поблизу багатого на пилок синяка.
- Україна? Сім'я в порядку? - Так, усе добре.
З ними все добре. Вони живі, це головне.
Навколо літають ракети… але вони сильні.
Схрестимо пальці.
Так.
Гаразд. Не жаліть мене. Не жаліть мене.
Їм доведеться станцювати танець бджіл, чи не так?
Вони танцюють танець бджіл, коли знаходять нектар.
Тож коли синяк виросте,
одна з бджіл знайде його,
повернеться і виконає цей дійсно складний танок біля вулика,
а потім покаже іншим, як далеко знаходиться синяк.
І в якому напрямку. Правильно, так?
Так.
Поглянь.
- Налитий медом. - Точно. Так, чудово.
Приголомшливо, правда? Боже, вони хороші тварини.
Істоти. Звірі.
Потім була щорічна перевірка,
необхідна для поновлення сертифікату «Червоного трактора».
У нас був невеликий витік.
- Треба буде прибрати. - Знак якості «Кайтмарк»
вимагає, щоб ферма була чистою та ефективно управлялася.
Було б чудово просто закрити двері, щоб перевірити герметичність.
Гаразд.
Вибач. Я натиснув не ту кнопку.
Я справді натиснув не ту кнопку.
Наразі нічим не можу допомогти.
Як часто ви перевіряєте худобу?
- Перевіряю? Щодня. - Так.
- Двічі на день. - Гаразд.
Ні, я знаю, де вони знаходяться в будь-який момент.
Корови.
Де вони всі?
Вони могли піти попити.
Так.
Ні.
Корови.
Мені соромно.
Ага.
Коли інспектор пішов,
я не був на 100% впевнений, що отримаю наклейки «Червоного трактора».
Але я їх отримав, і наступного дня
мене наздогнав схвильований Калеб, який приніс новини.
- Хочу вам дещо показати. - Телефон, так.
Останні кілька тижнів,
коли хтось діставав свій телефон, душа в п'яти йшла,
бо ми всі спостерігали за Пеппер і биком,
з нетерпінням чекаючи, чи зроблять вони справу.
КАМЕРА ЛІЗИ
Поки що бик встиг трохи поспілкуватися на вечірці.
Але більше нічого.
Решту часу він свайпив праворуч деінде.
Однак я жив надією.
- У мене є відеозапис, на якому бик… - Ні.
- …стрибає на Пеппер.
Ну, вона… Слухай, це що, прелюдія?
- Він починає, він починає. - А потім…
- Готово. Вони йдуть. - Що?
- Він не потрапив. - Вставив.
Я можу збільшити, якщо хочете.
Він не вставив.
Дивіться.
- Прелюдію закінчив і пішов. Не увійшов. - Увійшов.
- Дійсно? - Так, так, подивіться на…
Бачите той маленький стрибок в кінці?
- Це найшвидший секс в історії. - Кролики швидші.
Він накачав Пеппер найкращими речовинами.
Це хороша новина.
Він позбавив її цноти.
Він обслужив п'ятьох минулого тижня.
Я бачив, як двох, і думав, що він ніколи не візьметься за Пеппер.
Він зайнявся іншими, перш ніж піти до Пеппер.
Це геніально.
СЕРЕДА, 6 ЛИПНЯ
Минуло десять днів з моменту моєї зустрічі з Аланом,
і ввечері Чарлі мав надіслати електронного листа, в якому повідомляв раді наші плани.
А завтра почнеться шалене будівництво ресторану,
останній шанс на успіх.
Покладу його на підлогу.
На подвір'ї Алан зібрав свої матеріали.
Піддони — це чудово. Це дійсно те, що називається переробкою.
Але він все ще був незадоволений розкладом.
Нам потрібна довбана паличка.
Чия паличка? А, чарівна паличка.
- Це була твоя ідея, тож… - Так, але ми домовилися,
що це займе пару тижнів. А не два довбаних дні.
То ти допоможеш нам?
- Так. Так. - Давайте піднімемо палети.
Я підніму.
Почнемо раніше.
- О котрій? - Близько шостої.
- Довгий день, розумієш, про що я? - Розумію.
КАБІНЕТ ЧАРЛІ
17.30
Ми підтверджуємо, що будівля є господарською спорудою площею менше 150…
Гаразд.
Ось і все. Готово. Тепер… відправив.
Рада тепер знає.
Отже, у мене є 48 годин, щоб перетворити старий сарай на ресторан.
ЧЕТВЕР, 6.00 РАНКУ
Почнемо з головного.
Відкриття кухні завтра залежить від того, чи буде зроблена ця підлога.
Кухонні меблі можна буде завезти в п'ятницю вранці, інакше нам кінець.
Чорт.
Завантаживши піддони, які стануть основою підлоги,
я якнайшвидше вирушив до ресторану.
Але дістатися туди було важче, ніж я думав.
Ну, це не дуже добре,
тому що я на тракторі, а назустріч їде автобус.
От лайно.
Вибачте за це.
Молодці, радо. Ви дійсно все тут покращили.
Так, я впевнений, вони все продумали.
Ось такий засіб, щоб привезти кілька піддонів.
Обережно, не розбий їх усі.
Гаразд.
Обережно, щоб не зламати.
Гаразд, а тепер геть з дороги. Ти ж знаєш, який він.
- Всі знято? - Так, знято.
Я заберу це звідси.
Що скажеш? Можеш дати задній хід?
Я не збираюся…
Чорт забирай. Буде трохи незручно.
Здати назад. Не вийде.
Я повинен їхати вперед. Я повинен, я не можу здати назад.
Давай, Ламбо. Ти зможеш тут проїхати.
Він точно не влучить у стовп.
Закладаємося.
Так сталося, що я не влучив у стовп,
бо не заїхав так далеко.
Що це?
Зачекай! Стій.
- Що? - Дідько, подивися на це.
Ви обмотали дріт навколо підшипників коліс причепа.
Подивіться, що ви наробили.
Подивіться на металоконструкції.
От лайно.
- Так. - Так.
Тому що вони обмотані навколо гальмівного барабана.
Там немає металевого паркану.
Більше немає.
- Тепер немає паркану. - Нема.
Чому ви не дочекалися мене?
Я б… Чесно. Я йшов за навантажувачем.
- Я йшов за навантажувачем. Чорт забирай. - Я застряг, бо там стояв автобус.
Алане, хай Джеремі це робить. До роботи.
- Тобі треба повернутися до роботи. - Так, треба.
- Чому ви не чекали? - Бо ми не маємо часу чекати.
Так, але зараз ми робимо це.
Коли мені заборонили користуватися технікою…
робота нарешті пішла швидше.
Гарна робота.
Перервана лише тим, що Чарлі є Чарлі.
Хто відповідає за охорону здоров'я та безпеку?
Вибачте. Що він каже?
Хлопцеві з ріжучим лезом варто було б мати
трохи більше захисного спорядження.
Знаєш, окуляри, щитки від іскор, рукавички.
- Розумієш, це просто… - Він робить це кожен день…
Що я маю сказати?
- Можеш одягнути захист? - Так.
Незважаючи на побоювання квочки, ніхто не втратив кінцівок.
Але навіть попри це наприкінці дня ми значно відстали від графіка.
Нам доведеться покласти дошки на новий газон, так?
Єдина хороша новина, що ніхто, здається, не помітив, що ми робили.
Так. Від ради нічого не чути.
Це добре.
Минуло 23 години відтоді, як їм повідомили, що ресторан буде тут,
посеред нашої ферми.
П'ЯТНИЦЯ
Наступного ранку команда Алана повернулася на об'єкт рано-вранці.
Але мене знову не було.
Тому що, коли я намагався покинути подвір'я ферми,
мені повідомили, що у старих курниках виникли проблеми.
Тут має бути десь 50 чи, може, 60 курей.
Чорт.
Це погана новина.
О, ні. Ще.
Насправді їх не було зовсім.
Лисиця тут взагалі не пройде.
А норка може.
Запевняю…
Потім, коли я йшов до машини…
Усе-усе. Навіть будинок.
Ліза сказала мені, що є проблема з тиском води.
У нас не може закінчитися вода.
Уся кухня знаходиться там.
- Дуже, дуже низький. - Дідько.
Чи є тиск на манометрах на зворотному осмосі?
Я не знаю, що таке зворотний осмос і де датчики.
Я пришлю сюди когось сьогодні.
Ми відкриваємо ресторан.
«Сьогодні» нам не допоможе.
«Зараз» справді допомогло б.
Довбаний брекзит. Ми б мали тут поляка, як…
він би зробив так.
Він би взагалі не зламався.
Зрештою, я був у своїй машині
і поїхав по фермерській дорозі до ресторану.
Буквально.
Це, це… Хто ви?
Привіт, я забираю у вас замовлення. Кур'єр.
Хтось нагорі з вами розбереться. Дякую.
А ви хто?
Доставка з антикваріату Station Mill.
Антикваріат Station Mill?
Гаразд, добре. Дякую.
А ти — Джек Карлінг. Ти працюєш на нас.
А хто це в пікапі?
- Що ви тут робите? - Дівчина поранила ногу.
Одна з працівниць поранила ногу.
Чудово. Дякую.
Вибачте… Ні, не хвилюйтеся…
Педді. Нічого страшного.
Можна взяти когось зі зброєю?
Лисиці поїли наших курей в тому лісі.
- Сьогодні вночі. - Не знаю. Не думаю, що це лисиця.
- А що це, по-твоєму? - Норка.
- Можна я все-таки спробую вполювати її? - Так-так.
Давай. Дякую, Педді.
Ласкаво просимо до фермерства.
Чорт.
Якщо ви зможете заїхати назад або переїхати,
я можу спробувати вийти звідси і поїхати туди.
Мені треба об'їхати.
- Доброго ранку. - Привіт.
- Гаразд. - У нас закінчується вода.
У головному резервуарі стільки.
І тоді ми виявили можливу причину, чому тиск води був таким низьким.
Хтось залишив поливку увімкненою і залив підлогу,
треба спочатку її висушити.
Чорт.
Як ти думаєш, коли ми зможемо облаштувати кухню?
Отже, треба зробити його досить добрим… досить сухим…
Дідько.
- Це кухня? - Так.
- От лайно. - Так.
Я думав, що кухня закінчена.
Чекаю, коли закінчать підлогу.
Срань господня.
Проблеми та затримки були постійною неприємністю.
Розумієте, мені треба проїхати сюди.
Але це команда Diddly Squat.
Столи стоятимуть тільки там.
І ми були сповнені рішучості надолужити згаяне.
Я відправляю твіт про відкриття ресторану.
На чотири літери більше.
15.00 ТРЕНІНГ НА ДОМУ
Ви бачили перший сезон «Ферми Кларксона»?
Ні.
Це закрито, якщо тільки не дме західний вітер,
в іншому випадку всі промокнуть.
Вбиральні є проблемою.
Вони за 400 метрів звідси.
Все меню в основному складається з яловичини.
Смажені у фритюрі яловичі котлети. Кістковий мозок на кабачках.
У нас є емпанада з…
- Ми називаємо її пиріжок. - Це пиріжок.
Просто я звикла проводити час з нею.
Я аргентинка.
- Ти аргентинка? - Так.
Досить близько. Чудово.
Ви готові до VIP-номера?
- Так. - Це коли приїде Девід Бекхем
або Саймон Ковелл.
- Так. То це дуже приватно. - Так.
Тут потрібні люди мого розміру.
Погляньте на це. Чотири ножі треба мити.
Нерозумно.
Я покладу їх на стільці.
- Поглянь на це, Алане. - Блискуче.
До 18.00, на диво, хлопці Алана і ландшафтні дизайнери
закінчили всю свою роботу.
Тож кухонна команда Піп могла приступити до роботи.
Скажу чесно. Це було вражаюче,
тому що це… Ми повинні були зробити це за два дні.
Ти сказав: «Буде важко».
Зробили. Чудово.
А тепер подивіться, хто їде.
Не хто інший, як Калеб Купер з усіма столами і стільцями.
Дратує, але дуже вражає, цей реверс.
Цікаво, чи він рухався задом наперед ще в утробі матері.
Б'юся об заклад, що так, з причепом.
Поки ми розвантажували меблі…
ми помітили дивний натовп, що рухався до нас через ячмінь.
Спочатку Калеб подумав, що це був ударний загін ради.
Але насправді це було те, що я влаштував.
- Тримаєте, - Так.
Принесіть мені мій лук
З палаючого золота
Маленька винагорода за добру роботу.
Принесіть мені мої стріли бажання
- Мотивація. - Круто. Давай, зробімо це.
Принесіть мені списа
Хмари, розійдіться
Чоловічий хор Котсволдс.
Дайте мені мою вогняну колісницю
Я не перестану…
…співати «Jerusalem».
…від душевної боротьби
І меч мій не засне в руці моїй
З поворотом.
Допоки ми не збудуємо
Ресторан
У зелені Англії…
Я в захваті.
…і гарному краї
Так, у нас немає вегетаріанської їжі.
СУБОТА, 7.00 РАНКУ
ДЕНЬ ВІДКРИТТЯ РЕСТОРАНУ
Наші перші гості мали прибути за п'ять годин,
і я молився, щоб «Ферма Кларксона»
не перетворилася на одне з тих реаліті-шоу…
СЬОГОДНІШНЄ МЕНЮ ЯЛОВИЧИНА З НАШОЇ ФЕРМИ
…де все цілодобово йде шкереберть.
Але через дві години…
Що це?
Схоже на щурячу отруту. Очистіть воду.
Куди поставити миючий засіб для посуду? І це.
Що це, в біса, таке?
Я сказала йому взяти більші ложки, засранець.
Ми поставимо холодильник, але не зможемо зробити холодильну кімнату.
Нам точно потрібен ще один холодильник.
Дратує, що ми відкриваємося за дві години 45 хвилин.
Я думала, що був задум розмістити його тут.
Ні, ні в якому разі.
11.30 РАНКУ
30 ХВИЛИН ДО ВІДКРИТТЯ
Це потрібно витягнути і розігріти.
Знімальна група тут,
тож у нас 11 000 літрів води, які стоять без діла.
Чорт, це фарба. Якого біса?
Хто залишив тут кляту фарбу?
Привіт. Хочете зайти?
Як вас звати?
Зої. Ось так.
Гості прибули.
Ми прибираємо. Очистіть приміщення.
Неважливо, наскільки ви важливі, почніть прибирати.
Що там відбувається?
Ти підмітав там хвилину тому, я знаю, що підмітав.
Не знаючи про хаос на місці, наших перших гостей зустрічав
наш адміністратор.
До ресторану їх відвезуть
на тракторі з причепом…
БУДЬ ЛАСКА, СКЛАДІТЬ СХОДИНКУ ПЕРЕД РУХОМ
…за кермом якого буде Калеб, який дійсно причепурився до великого дня.
Не те, щоб великий день був готовий уже настати.
У мене немає часу.
У нас тут люди, і у нас є два зали.
Чарлі, привіт.
Хочеш розгорнути кілька тарілок?
Виглядає непогано.
- Прислали прогноз погоди? - Це вже занадто.
10 хвилин тому приїхав перший відвідувач.
Нічого не приготовано.
Доведеться написати в меню:
«Деякі з цих страв можуть містити піт з чола Джеремі Кларксона».
Ні-ні. Що ти робиш?
Куди, в біса, поділася Ліза?
Чудово.
Піп, відтепер ми не приїжджатимемо сюди на машині.
А як ми будемо доставляти сюди їжу?
Ми не будемо їздити на машині. Значить, трактором?
Неможливо. Занадто довго, якщо хочеш відкритися.
Це Кріса… Трясця твоїй матері.
Джеремі. Один з важливих штекерів зник
там, де готують пасту. Електрик буде за десять хвилин.
Тоді покваптеся.
Усі стають трохи напружені, розумієте? Гаразд, бувайте.
Він панікує.
Виникла невелика затримка.
Проблеми з електрикою на іншому кінці…
Виникла затримка. Проблеми з електрикою.
Тож доведеться трохи почекати, перш ніж розпочати.
Скільки це займе часу?
П'ять хвилин.
Покласти це на заднє сидіння моєї машини?
Думаю, треба вимити підлогу.
Ми не можемо. Гості вже тут.
До біса. Це ж ферма.
Ніколи більше. Кого ти чекаєш?
Мушу занести це офіціанткам.
Ось тобі порада.
Якщо є робота, то виходьте.
Біжіть, трясця. Заберіть машину.
Чорт. Ще один їде. Хто це?
Що ти, в біса, робиш?
- Що? - Привіз вашу їжу.
Добре. Відвезіть її туди.
У цей момент я зрозумів, що мій внутрішній Гордон Рамзі
приносить більше шкоди, ніж користі.
Тож я прийняв рішення.
Я заберуся негайно.
Мені подобається, що господар іде
за п'ять хвилин до відкриття ресторану.
Гаразд, усі на палубу.
У мене є трохи води.
Хтось хоче води?
Ось так.
Я кажу: «П'ять хвилин», а люди думають:
«Він знову бреше».
Веселий день. Що відбувається?
Просто поквапитися? Прибери це.
Перенеси це все туди.
- Не працює пастоварка. - Вона несправна.
У приладі несправність.
Гаразд. Ти просто підеш?
Ну, ми нічого не можемо зробити.
Дев'ять. Дев'ять.
Ну ж бо.
Я всіх завантажую. До біса.
Пройдіть до кінця, поверніться на цей бік.
Так. Дякую.
Так сталося, що Калеб зробив правильний вибір,
тому що, коли він переправляв гостей на місце,
команда Піп, яка, очевидно, вже звикла до такого тиску,
почала готувати справжню їжу.
Оливкова олія, сік лимона.
Шість, сім, вісім.
Потім, прийнявши заспокійливу таблетку, я повернувся.
Ласкаво просимо.
Трохи незвичний спосіб потрапити до ресторану, я знаю.
Але все одно я витягну вас з кузова, і ось ми на місці.
Прибери це.
Що?
Ось так. Готовий. Поїхали.
Привіт. Як справи?
Дякую.
Сподіваюся, ви готові до бенкету.
Гаразд. Ще одну порцію.
Відвідувачі їли під акомпанемент або мене в стилі Безіла Фолті…
- Як ви? Добре, що ви прийшли. - Привіт.
Ласкаво просимо. Дякую, що прийшли.
…або Чарлі, який розповідав їм більше, ніж їм потрібно було знати про пшеницю.
Тверді сорти пшениці в пасті.
Я особливо пишаюся твердою пшеницею,
бо вона зазвичай вирощується в Італії,
а я виростив її біля Беррі-Гілл на півдні.
- Ви всі були задоволені? - Дуже смачно.
Дякую.
Найважче було дістати насіння твердих сортів пшениці з Італії
через митницю. Вона стояла в Кале десять днів.
- Так. - Так.
- Як у вас там справи? - Приголомшливо.
Це дуже смачно.
Неминуче настав момент, коли комусь знадобилося сходити до вбиральні,
яка знаходилась у фермерському магазині на іншому боці поля.
Визнаючи, що це може бути проблемою,
я розробив систему швидкого реагування.
Тепер ми всі налякані, щоб йти.
Але, на жаль, процес дещо сповільнився через те, що Чарлі знову став Чарлі.
Вам потрібно вдягнути захисне спорядження. Серйозно.
Дивись, вона повинна надіти шолом і костюм.
І капелюх.
Гаразд. Вибачте. Я просто дотримуюся правил техніки безпеки.
Якщо забути про вбиральню,
людям, схоже, подобається спілкуватися і наша їжа.
І протягом усього дня потік гостей не припинявся.
Дуже дякую.
Я його не засуджую.
Вперед, вперед, негайно!
Обережно! Ну ж бо! Вперед.
Девід Бекхем дійсно з'явився.
Як і друзі Diddly Squat, такі як Джорджія з Національної спілки фермерів.
Дивовижно бачити, як все це працює.
А ще Тім і Кеті,
які продали нам наших корів і хотіли спробувати, які вони на смак.
Привіт, як справи?
Що ти казала про Пеппер?
Ти сказала, щоб я піклувався про Пеппер.
І Пеппер чудово проводить час.
У неї є бойфренд. У неї багато чудової трави.
Пеппер неймовірно щаслива.
Отже, паста з твердих сортів пшениці. Її мелють
на млині Метьюса, і у них є спеціальне борошно з подвійним «О»…
Коли вечірнє світло стало золотистим у цей ідеальний, теплий літній день…
я продовжував щипати себе, питаючи, чи ми справді це зробили.
Ми відкрили ресторан,
незважаючи на такий нещадний шквал спротиву.
Але справа в тому, що зрештою ти не фермер.
Ти медійна особистість.
Один чоловік у селі розпочав краудфандингову кампанію
«Зупиніть Diddly Squat».
«Поведінка заявника є ганебною.
Пусти свиню під стіл, так вона й на стіл залізе.
Хто за відмову, будь ласка, проголосуйте.
- Нагорі просто пишуть… - «…відмовляє в задоволенні заяви…»
Вони не можуть відмовити у парковці.
- Можеш подати апеляцію. - До міністра?
Це буде пів мільйона, так?
В підсумку.
Ти коли-небудь чув, щоб фермеру відмовили у будівництві дороги?
- Ніколи. - Ніколи.
І оскільки все ще не було ознак того,
що хтось із чиновників міської ради перетинає пагорб,
ми з Чарлі вирішили відсвяткувати це нашим власним холодним пивом.
Тож я розмовляв з Тімом, знаєш, фермером, який розводить корів.
Він дивився на сарай і сказав: «У мене є сарай.
Точно такий самий, як цей, і за 800 метрів від Сільверстоуна,
де постійний потік людей.
Я зможу це зробити?»
І я задумався.
Думаєш, фермери подивляться на це і скажуть:
«Це дійсно хороша ідея».
З тих пір, як ти запустив все це в твіттері,
фермери запитують: «Що ви робите? Як ви це робите?»
По правді, це нелегко, але якщо вкласти
час і зусилля, то абсолютно.
Існує безліч таких місць.
У багатьох людей є щось чудове.
Особливі місця, дивовижні будівлі.
- Відкриті двічі на тиждень. - Двічі чи тричі.
Травень, червень. Липень, серпень, вересень.
Це не обов'язково.
Це так працюють в Корнуоллі, в маленьких приморських містечках?
- Вони відкриті… - Влітку вони працювали як прокляті.
- Це дуже продуктивно. - Так.
У нас жодного негативного коментаря. Люди в захваті.
Їм подобається їжа.
Всі повертаються додому засмаглі,
трохи хмільні від пива, ситі яловичиною.
Повинні бути задоволені.
Ми всі можемо бути.
Це був не… Чесно, це був не я.
Я навіть не знав про ідею, Алане, ні, я мав ідею для ресторану.
- Так. - Ти закотив очі.
- А потім… - Я це зробив. Я беру свої слова назад.
- Як би там не було. Ти молодець. - Дякую. І ти.
Оскільки тепер у нас був ресторан,
наступного дня я зібрав разом весь клан Diddly Squat
на сонці на святковий обід.
- Звідки у тебе стільки… - Ви мені це показали.
- Тобі подобається? - Дуже.
- Вона жива. - Ні, не жива.
- Але виглядає як жива. - Тоді бери це.
Гаразд.
Я хотів би подякувати вам усім.
Справді. Дякую вам усім.
Чудово.
- Будьмо, друзі. - Будьмо.
- Алане, ти рок-зірка. - Дякую.
- Дякую, що побудував його. - Алане, це правда.
Ти так себе підставив за цей рік.
Ти підвів ринок, побудувавши його за два дні.
Кожен будівельник скаже:
«Про що ти думав? Це ж три місяці займає».
Показали на що здатні, чи не так?
- Але поглянь на це. - Так, подивися, який вид.
- Поглянь на це. - Неймовірно.
Нам пощастило.
Нам дуже, дуже пощастило.
Так.
Ми могли б відсвяткувати те, що попри наші проблеми
з радою, рестораном і сільськими опозиціонерами
нам все ж вдалося завершити ще один сільськогосподарський рік.
Залишалося тільки зібрати врожай.
Але оскільки до цього був ще тиждень,
був час підготувати невеликий сюрприз для Калеба.
Знаєш, у тебе був день народження.
Пару тижнів тому?
Не отримав подарунка.
Що ж, у мене для тебе подарунок.
- Справді? - Так.
І він десь тут. Готовий?
- Я ніколи не літав. - Я знаю.
Ти взагалі ніколи не відривався від землі.
Це безпечно?
Це «Августа-109», король гелікоптерів,
той самий, який використовували у фільмі про Джеймса Бонда, найновішому.
Ніколи не дивився Джеймса Бонда.
- Перепрошую? - Я ніколи не дивився фільмів про Бонда.
То це нічого не означає.
Ти ніколи не дивився фільмів про Джеймса Бонда?
- Ні. - І ніколи не літав?
Я ніколи не був у повітрі.
Фактично, ви позбавите мене повітряної цноти.
- Я думав, ти будеш щасливий. - Я щасливий. Я просто боюся.
Джеральде.
Хочеш політати на гелікоптері?
Хочете туди? Я б не радив.
Моє серце каже «ні». Надто страшно.
Припускаючи, що це було «ні», я допоміг пристебнути нервовий зародок,
який отримав заспокійливий передпольотний інструктаж від пілота.
Ця червона стрічка на великих вікнах.
Якщо потягнути, вікно відчиняється,
якщо вам доведеться вилізти з вікна, а якщо ви вилізете,
коли він працює, то я вас випущу.
Як побачите, що наближаються винищувачі з Ферфорду,
- дайте мені знати. - Навіщо?
Ми могли їх не бачити.
Якщо ти бачиш, що наближається інший літак, не думай,
що вони його побачили, а могли й не побачити.
В машині моя друга половина не каже, що зліва від мене є машина.
Мене нудить.
Ми ще навіть не злетіли.
Дідько.
Калеб злетів.
Калеб Купер відірвався від землі вперше в житті.
Що він робить?
- Вибач, він просто хитається. - Але чому?
Дивись, це ферма.
Можеш назвати поля. Це…
- Тейлора. - Тейлора.
Вперше бачу її з повітря.
Коли ми пролітали над сусідніми фермами,
Калеб зрозумів, що гелікоптери насправді дуже корисні.
Він пропустив там внизу. Погляньте.
Що сталося з тим полем?
Я знаю, чиє воно. Треба сфотографувати
і відправити фермеру. «Що ти наробив?»
Подивіться, як близько ці трамвайні колії.
Дивіться. Бачите? Бачите?
Я вперше був у гелікоптері
з людиною, яка лише коментує помилки інших фермерів.
- Поглянь, який краєвид звідти. - Дивовижно.
Тобі вже подобається.
Це круто.
Гаразд, повертаємося на ферму?
А це означало, що скоро настане час найцікавішої частини польоту.
Минуло сім місяців відтоді, як Калеб не зміг посадити
велику смугу на одному з полів.
- Посаджено. Не посаджено. - Посаджено.
- Ти не засадив.
І ось тепер нагадування про цей маленький прокол було готове до оприлюднення.
Подивися з цього вікна сюди, на велику площу, так?
- Хто це написав? - Я.
ПРОКОЛ КАЛЕБА
Я зробив це польовими квітами, тому що ти пропустив це.
- Не віриться, що ви це написали. - Звісно, написав.
Чорт!
Було б чудово перейти від подарунка на день народження
до радості збирання врожаю.
Але спочатку була
одна страшна робота, яку треба було виконати.
Минуло п'ять тижнів відтоді, як Пеппер і бик
зробили свою справу,
і сьогодні ми дізнаємося чи буде вона мамою, чи м'ясом.
Привіт, маленька.
Так, ось воно. Це… Не треба… Не треба.
Не треба… Усі на позитивні хвилі.
Її життя в моїх руках.
Гаразд. Я подивлюся, чи зможу знайти тобі дитину.
Будь ласка, знайди.
Гаразд. Подивимося, що тут у нас.
Вона не тільна.
Це вже все, так?
Відвези її в ресторан.
Вона точно, точно не тільна?
Ні.
І вона тепер жирна.
- Що це означає? - Вона нічого не виробляє.
Отже, ці корови дають молоко
й виношують теля.
Отже, вони працюють.
Пеппер не працює, вона просто їсть стільки ж
і просто відкладає жир.
Подзвонити в Merch Meats?
Погляньте на цю. Вона приносить вам гроші.
- А та, що зліва… - Джеремі завжди був…
- Це була його улюблена корова. - І зараз є.
Виберіть іншу.
Боже, що мені робити? Ну, давай випустимо їх.
Що ви будете робити?
Отже, перша корова
майже готова.
Друга корова готова…
- Йти до ресторану. - Йти до ресторану.
Отже, якщо ми збираємося відправити третю корову…
Ну, знаєте, на початку наступного тижня.
Через двадцять вісім днів.
- Виберемо ту, що не тільна? - Виберемо ту, яка не може.
Отже, вона має потрібну вагу, щоб піти, так?
Іншим потрібно щонайменше ще два-три місяці.
- Це має бути вона, так? - Так.
Ти вже витратив багато грошей на цю корову.
Отже, технічно, з точки зору яловичини,
ця має піти.
- У вас не повинно бути улюбленців. - Не повинно.
Господи.
Думаю, ви можете вибрати самі за хвилину.
Вона не тільна.
Знову?
Гей, я маю на увазі, ми ж платимо за бика.
Треба його повернути, тому що він зробив свою роботу в усьому іншому.
Ми більше не будемо платити за бика.
А ймовірність того, що вона завагітніє, дуже низька.
То яка ж від неї користь на фермі?
Дивись, вона дивиться на мене. Поглянь.
Ні, вона дивиться.
О боже.
До біса.
Лізо. У нас є домашня корова.
ВИ ДИВИЛИСЯ…
АЛАН
ДІЛВІН
ЧАРЛІ
ЛІЗА
ДЖЕРАЛЬД
КАЛЕБ
І ДЖЕРЕМІ
У…
«ФЕРМІ КЛАРКСОНА»
Переклад субтитрів: Христина Харишин
Творчий керівник: Марія Цехмейструк