FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 13 CONSILIEREA
SE DESCHIDE ÎN CURÂND
LUNI
ZIUA REZULTATELOR TESTELOR TBC
Bun, momentul adevărului.
Bine.
El poate să transmită restului turmei, dacă are?
Boala afectează plămânii,
ei vor tuși tuberculina și o vor răspândi de la unul la altul.
Într-un final, ar infecta restul turmei.
- Da. - Bine. Am înțeles.
Ce cauți, Dilwyn?
Doar măsor grosimea, există un nodul în partea de sus.
- Douăsprezece-nouă. - Ce înseamnă asta?
Dacă primul număr este mai mare decât al doilea, atunci e bine.
Douăsprezece-nouă, fericiți?
Dacă ar fi invers, ar trebui să fii îngrijorat.
Ce înseamnă numerele?
Este dimensiunea nodulilor.
Măsurarea pielii,
acolo unde am injectat zilele trecute.
Se pare că ești în regulă.
Haide, văcuță.
Paisprezece-zece.
Haide. Intră aici.
- Hai! - Intră acolo.
Zece-nouă.
E pe-aproape.
Da.
- Este destul de tensionat, nu-i așa? - Da. Este oribil.
Am testat patru sute de animale zilele trecute.
Și am găsit un rezultat pozitiv la ultimul animal.
Toată lumea se relaxase.
- 400? - Și ăla a fost începutul unui focar.
- Cincisprezece-zece. - Bine.
E bine.
Rezultatele au continuat să fie negative.
- Zece-opt. - Zece-opt.
E în regulă.
Și, în curând, am ajuns la ultimele două vaci.
Asta e vaca de atac.
Intră!
- Isuse. - La naiba!
Nu poți s-o oprești?
Bine.
- Nimic? - Nimic la asta.
Haide, Pepper!
Uite că vine Pepper!
Paisprezece-zece.
Ai avut test negativ de tuberculoză.
Ce rezultat bun!
- Fantastic. - Bine! Mă bucur pentru asta.
Bună treabă! Vești bune.
Sunt vești grozave.
- Chiar este o veste bună. - Da.
Era mijlocul iernii acum.
Și două evenimente importante se apropiau rapid.
Vacile gestante vor făta în curând.
Și vom primi decizia de la Consiliul West Oxfordshire
privind cererea pentru restaurant.
Și, pe acel front, Charlie avea de luptat.
Avem puțină făină.
Da, mai e puțină. Se consumă repede.
Bună dimineața!
Bună, Charlie!
Bună, Charlie, ce faci aici?
Am niște vești.
Tu, Jeremy, ai primit o scrisoare de la consiliu.
De fapt, nu este o veste foarte bună.
Ce surpriză!
- Are de-a face cu magazinul? - Are de-a face cu magazinul.
De ce îmi e adresată mie, atunci? Tu ești responsabilă de magazin.
- Trecem printr-un întreg... - Rahat!
Este o notificare contravențională de urbanism, destul de grav.
Ce înseamnă asta?
E un fel de ultim avertisment înainte de a se pune în aplicare,
- ... probabil vor impune închiderea. - Când a fost primul avertisment?
- Ai primit primul avertisment. - Când?
- Îmi scapă mie ceva? - Nu, am discutat asta.
Nu, avem o... Avem o scrisoare mare...
Trebuie să spun că Lisa are, din nou,
o atitudine irlandeză față de acest gen de lucruri: „Nu vorbesc serios!”
Nu-mi pasă. E o prostie.
Ei bine, nu este. Când a venit comisia de urbanism,
a fost foarte clară că produsele trebuie să fie produse la fermă.
Trebuie să vină de la producători din zona locală.
- Da. - Autorizația stabilește 26 de km.
Deci, cu asta trebuie să lucrăm în acest moment.
Au atașat o listă de lucruri care nu îndeplinesc aceste criterii.
Stai, ce am făcut greșit?
Ei bine, cred că există câteva lucruri...
Cafeaua Arabica. Probabil că ne-am chinui.
- Da, cafeaua. - Cafeaua nu este grozavă în această zonă.
Pălării...
- Șepci și tricouri. - Șepci și tricouri...
- ... cred că sunt de pe aici. - Vietnameze.
Nu, sunt vietnameze. Vorbim cu Charlie, totuși.
- Putem scăpa de astea? - De ce?
„Fabricat în China.”
Am pus asta să pară mai exotic. Altfel, este un pic plictisitor.
- Lisa! - Acesta a trecut.
Dar asta este problema lor.
- Este un zid mare cu șepci... - De probleme, da.
... tricouri. Da, de probleme!
Cât timp e analizată cererea de urbanism pentru restaurant,
chiar cred că trebuie să ne conformăm regulilor.
Nu le putem da și alte motive de discuție.
Starea de spirit din noul grajd era mai veselă,
mai ales că îmblânzitorul vacilor făcuse previziunile
despre momentul în care vor făta acestea.
Cea de acolo, probabil că mai are aproximativ o săptămână.
Vezi cum parcă începe să se arcuiască?
- Și stomacul ei se ridică încet. - Da.
Și cea din spate, probabil, tot o săptămână.
Cred că peste o săptămână vom fi foarte ocupați.
De asemenea, viitoarele mame aveau o jucărie nouă.
Ce cool este! Vacile o iubesc.
Aveam așa ceva la vechea fermă.
Și ele se bagă sub ea. Ai folosit vreodată una?
Nu.
Te bagi sub ea, da?
Ce bine e!
Bagă-te acolo!
Dna Vacă vine...
Îi dă un mic ghiont.
Hei, bine!
La naiba!
Cu linia de producție de carne gata de lansare,
nu era un moment mai bun pentru a avea o discuție cu Charlie
despre cum mergea cererea pentru restaurant.
Și, ca întotdeauna, el a fost ca o rază de soare.
- Uite, cred că fundamental... - N-o să fie bine deloc.
Cred că partea de care sunt oarecum îngrijorat
este că acești consultanți lucrează ca la carte.
Nu e doar: „Mulțumim foarte mult, arată bine.”
Ei fac comentarii.
Ce vrei să spui cu „consultanții”? Cine sunt ei?
Mă refer la cei de la protecția mediului
sau cei de la drumuri sau poliția, de exemplu.
Ce au polițiștii de spus despre asta?
Cum poți trăi într-o țară
unde polițiștilor li se permite să aibă opinii despre un restaurant?
- Stai. Depozitarea bicicletelor? - Corect.
„Dispoziția”, după cum se spune aici.
„Pentru parcarea bicicletelor.”
Ce legătură are asta cu poliția?
E consilier de proiectare pentru prevenirea infracționalității.
Ce?
Asta face el.
Dar dacă spunem că nu angajăm bicicliști?
Nu cred că va fi de mare ajutor.
Trebuie să fiu incluziv?
Oricât de incluziv poți fi.
Sunt incluziv, dar fără bicicliști.
Apoi, există protecția mediului.
Și ZFNR.
Zonă de o frumusețe naturală remarcabilă. Ce condiții vor pune acum?
Și drenajul.
Consiliul Districtual West Oxfordshire
va dori să vadă
o schemă de drenaj pentru a nu ajunge la suprafață... Da.
La 250 de metri peste nivelul mării, departe de orice râu.
De ce nu scriu doar: „Nu avem nimic de spus”?
Pentru că oamenii au prea mult timp liber, nu-i așa?
Bine.
Să nu mai vorbim de asta.
Avem mult de muncă.
Câteva zile mai târziu,
am primit un apel urgent de dimineață de la Kaleb.
Ce se întâmplă?
- Felicitări! - Nu!
Nu se poate! Când s-a întâmplat asta?
- Azi-noapte. - Doamne! Ce este?
Un vițea mică. O fată, adică.
Știu asta. Am învățat asta.
- Uită-te ce față are! - Uită-te la fața aia mică!
Uită-te la fața ta mică!
Norocoaso! Ai venit la Diddly Squat.
Bună treabă, mamă!
Mama arată foarte mândră, de fapt.
- Vacile pot arăta mândre? - Da.
Fătatul la vaci e diferit de cel de la oi.
- Adică, doar a căzut? - A căzut. S-a ridicat. L-a lins.
Deci, va fi o junincă. Pe asta o vom păstra?
Da, aș fi crezut că o vom păstra și o vom crește în turmă.
Încearcă să se balege. E un semn foarte bun.
Iat-o! Doamnelor și domnilor!
- E prima balegă! - Da.
Și mama o va mânca. Mama o mănâncă!
În sălbăticie sunt prădători,
ea va curăța după vițel, ca prădătorii să nu poată mirosi puiul.
- Serios? - Da.
Hei, ai auzit ce mi-a spus Charlie zilele trecute?
Toată lumea spune că vacile sunt neecologice acum?
Pentru că trebuie să crești iarbă pentru a hrăni vacile,
așa că, ai două lucruri de făcut înainte de a le mânca.
Se pare că mâncatul unei jumătăți de vacă
are același impact asupra mediului ca o persoană care zboară în Australia.
Deci nu e chiar, nu sunt cu adevărat...
Câți oameni zboară în Australia pe zi?
Ei bine, Novak Djokovic.
Tenis?
Ca o doamnă? O fată?
Poate că am ratat nașterea primului meu vițel.
Dar, apoi, în următoarele câteva zile,
am reușit să ratez și următoarele fătări.
Pentru Dumnezeu!
S-au născut unu, doi, trei viței.
Problema pe care o avem,
sunt sigur că ai vrea să vezi fătarea,
dar vaca face...
și, apoi, există un vițel.
Este foarte dificil să filmezi.
Uite.
Uite!
Hei, micuțule!
Îți amintești toată tevatura de la fătatul oilor?
Ele doar tușesc și iese un vițel.
Mai avem patru vaci gata de fătat,
așa că sperăm să putem asista.
Kaleb mi-a spus apoi că există dispozitive care te avertizează când are loc o fătare.
Deci, am pornit imediat să cumpăr câteva
pentru că asta însemna să merg la noul meu magazin preferat
din întreaga lume.
În mod normal, detest total mersul la cumpărături.
Dar, aici, vreau totul.
CASTRATOARE FĂRĂ SÂNGERARE 19” (48CM) PENTRU ANIMALE MATURE
Fiți atenți aici! Raionul de vestimentație.
Uitați! Ăsta este dulapul lui Kaleb.
Strada Bond a lui Kaleb.
Să vă prezint toate cămășile diferite pe care le găsiți aici.
Asta e prima, bine? Da?
Apoi, mai e asta.
Apoi, mai este asta.
Și asta.
Cu bombeu de oțel?
Uită-te aici!
Rahat.
Căutați camerele de luat vederi.
Concentrându-mă pe treaba mea,
m-am îndreptat spre departamentul bovin,
unde am fost uimit să găsesc exact ceea ce căutam.
Doamne!
Nu, nu cred că văd asta!
Moocall.
Deci, se fixează pe coada animalului.
Și când este pe cale să fete,
primești un mesaj text de la această mașină mică.
Serios?
Haide, mergi acolo.
Întors la fermă, Kaleb și eu am montat alarmele.
Deci, atunci când ea ridică asta...
- ... voi primi un mesaj. - Da.
Moocall. Iată-l.
Și, apoi, am mers la o discuție cu Charlie
despre creșterea astronomică a prețurilor la îngrășăminte.
E ca aurul, nu-i așa? Este, efectiv, ca...
Este aur!
Cât de mult a crescut?
Pe astea le-am cumpărat cu 275 lire pe tonă.
Și, acum, vorbim de 675 lire pe tonă.
- Câte tone avem? - Sunt 80 acolo.
Cât înseamnă asta? 30.000 de lire.
De ce este atât de scump?
Din cauza unui tip. Îl cheamă Vladimir.
Și, mai ales, din cauza tuturor chestiilor ăstora cu războiul din momentul ăsta.
Uimit de faptul că Kaleb știa că Putin făcea valuri privind invadarea Ucrainei,
i-am împărtășit înțelepciunea mea.
Nu, nu va fi niciun război.
Nu va fi.
MAMA OMIDA
Deoarece îngrășământul meu valora acum mai mult decât Elon Musk,
era logic să-l protejez de hoți.
Bine, iată-l.
Ne-ai putea da o mână de ajutor?
Asta însemna să-i cer șefului securității să-mi instaleze un sistem de alarmă bun.
Am văzut asta pe YouTube.
Este excelent! Este o idee foarte bună!
Și cred că abordarea ta față de securitate e destul de rezonabilă.
Oricum ar fi, nu mai trebuie să ne facem griji.
Deci, scoate asta.
Da, cred.
Ideea e că, dacă cineva intră,
detectează mișcarea, nu?
Și apoi o sirenă urlă.
Și sirena declanșează fumigenele astea.
Deci, vreau să spun, tot acest hambar...
Fum gros puternic.
Și nu poți vedea nimic.
Cu îngrășământul complet protejat,
era timpul pentru o întâlnire cu domnul și doamna CackleBean.
- Este o dimineață frumoasă. - Este frumos.
- Doar o burniță ușoară. - Da.
Care veniseră să-mi dea niște sfaturi despre niște vești îngrijorătoare primite.
Deci, mesajele primite de la Poliția găinilor, de unde sunt,
de fapt, de la guvern?
De la guvern, da.
- H5N1. - H5N1.
Gripă aviară. Detectată într-un sediu din Warwickshire.
- Da, 43 de km distanță. - 43 de km.
Este un pic îngrijorător.
Și, cum putem opri infectarea acestora?
- Va trebui să închidem păsările. - Ce? Serios?
- Cum, complet? - Da, complet.
Timp de aproximativ trei luni.
Până când devine sigur, nu-i așa?
Până când totul e sigur.
Rahat.
Fac mai puține ouă când sunt înăuntru?
Nu are importanță pentru ele.
Pentru că viața lor va fi mai puțin plăcută.
Există modalități prin care le poți face viața mai plăcută în interior.
Trebuie să te asiguri că au mult așternut pe jos,
să poată face baie cu praf.
Ar trebui să punem radiouri înăuntru.
Da, pot asculta un pic de muzică.
- Deja exagerezi. - Nu.
Acasă, la Cackleberry Farm, fiecare coteț are un radio.
Ai cărți audio pe care le-am putea pune? Le plac!
De unde știi că le plac? Zâmbesc?
- Dansează? - Cântă. Da, o fac.
Nu se poate.
Încep cu Radio 1 când sunt pui,
trec la Radio 2, când sunt de vârstă mijlocie,
și Radio 4, când sunt bătrâne.
Cu întreprinderea mea de pășunat de găini și vite, oprită acum de gripa aviară,
ne-am întors în adăpostul vacilor pentru a hrăni nou-născuții.
Du-te și ia nucile. Le vom da pe alea.
Bine.
Trebuie să punem un alt țarc aici.
Vei avea un prieten cu care să vorbești.
Și apoi...
Nu ai intrat, nu?
Ce dracu'?
Ba, ai intrat.
Nenorocitul de Kaleb.
Ce s-a întâmplat?
Am pus acest sistem și umple complet locul cu fum.
De ce nu mi-ai spus?
Credeam că ți-a spus Gerald. E șeful securității.
- L-am instalat de dimineață. - Ei bine, nu m-a informat.
Ce joc mai e și ăsta?
- La dracu'! - Era să fac pe mine.
Este aici de, efectiv, trei ore.
Vreau să spun, speram că niciodată...
Nu pot. Unde e ușa aia nenorocită?
În noaptea aceea, o altă mașinărie a intrat în acțiune.
20:14
Bine, unde este?
Iese. Are un balon care-i iese din fund.
Corect.
Haide. E în regulă. Haide.
După ce am pus viitoarea mamă în țarcul ei,
l-am așteptat pe Kaleb.
Acesta va fi primul pentru noi.
Pentru că toți ceilalți s-au născut când nimeni nu se uita.
Bună, salutare! Uite.
Ăsta nu e pipi acum, uite. Ăsta e lichidul puiului, nu-i așa?
Nu este, pentru că lichidul puiului este tot în sac.
Nu știu cum funcționează spatele unei vaci.
Bine?
Ei bine, nu știm. Se tot arcuiește și apoi iese lichid.
- Da, începe să... împingă. - Împinge?
Dă-i un pic de timp. Relaxează-te.
La cât timp după ce iese balonul de petrecere vine vițelul?
- 20 minute, o jumătate de oră, oră. - Serios?
Depinde.
Uite, apare mai mult vițel.
- Ce ți se pare că e aia? - O copită.
Arată ca un extraterestru.
E un sac cu... Aia e doar o copită. E un picior din față, da?
Da.
Împinge, împinge.
Of, Doamne, știu ce simți.
Cred că contracțiile au încetinit puțin.
Puțin, nu-i așa?
La două ore după ce Moocall mi-a trimis mesaje text,
vițelul încă nu se născuse.
Intri?
Te rog, ține coada într-o parte, pentru mine.
Haide, fetițo.
E o fată bună.
- Pot simți capul. - Fată bună.
- Unde e celălalt picior? - Pe lateral, dedesubt.
Totul este în poziție normală.
Dar, cu siguranță, se simte că este un vițel mare.
Kaleb a socotit că acum era treaba lui Dilwyn.
Nu am văzut încă capul. Asta mă îngrijorează cel mai mult.
Dar se simte ca un vițel mare.
Bine. Mulțumesc.
O să vină.
23:28
- Ce avem? - Au trecut trei ore, Dilwyn.
Da?
- Este un băiat mare, nu-i așa? - Da, e ditamai băiatul.
Ditamai vițelul!
O să tragem puțin și vom vedea.
- Acum legi frânghia? - Da.
Fată cuminte!
Vițelul va fi în vreun pericol?
Da. Cu cât este mai lung și mai strâns,
cu atât este mai dur pentru el. Este în viață în acest moment, așa că...
Pare brutal.
Și acesta a fost doar începutul.
Corect. Unde e cricul?
- Vrei cricul? - Da.
- La naiba! - Isuse!
- Nu-mi vine să cred că văd asta. - Voi regla drugul.
Fată bună.
Deci... Stai puțin.
Doamne, ce instrument!
Doamne.
Haide, dragă. Haide.
Fată bună.
- Văd capul. - Îl vedem.
E prima dată când văd capul.
Foarte folositor, ăsta.
Are puterea a vreo opt bărbați în el.
Trebuie folosit cu atenție.
Este un vițel mare, uriaș.
A făcut-o.
Gata. Se va simți mai bine.
Fată bună.
- Da. - Să-mi spui când pot să vin.
E în regulă. Clipește.
Nu știu ce e pentru moment.
Dumnezeule! Uită-te ce picioare lungi are!
E în regulă.
- Ești fericit? - Da, este, de fapt, o fată.
- O fată? - Încă una!
- Cinci fete. - Ochii se învârt.
- Uită-te ce față mică! - Unul este în regulă pentru ea.
E fantastic!
E o frumusețe!
Îți place de ea?
Este fantastic!
- Vă mulțumesc mult, amândurora. - Fac asta de ani de zile...
- ... și încă mă emoționez. - Încă.
E impresionant. Este uimitor.
Știi, mai ales când o iubește atât de mult.
Și ce s-ar fi întâmplat dacă nu am fi fost aici?
- Ar fi fost complicat? - Da.
Este posibil să fi pierdut vițelul.
- Serios? - Da.
Vițelul acela trebuia să iasă când a ieșit.
Era acum mai puțin de o săptămână până la marea confruntare a consiliului.
Deci, la National Portrait Gallery,
Charlie verifica ultimele detalii din cererea pentru restaurant.
„Vanessa, acum udă fleașcă, a apărut...”
În timp ce la fermă, găinile se bucurau de una dintre cărțile audio ale Lisei.
„Întinzându-și mâna după un prosop, l-a trecut peste piele,
„pentru a șterge picăturile ude de pe corpul ei cald, suplu.
„Adrian s-a mutat în spatele ei.
„Dându-i prosopul la o parte, atingerea lui fermă i-a făcut inima să-i fluture.
„Și-a dat jos pantalonii pentru a-și dezvălui echipamentul.
„Perfecțiune. Gândindu-se la singura dată...”
Și eu trebuia să vorbesc cu măcelarul.
Henry, băiete drag, ce mai faci?
Pentru a vedea câtă carne pentru restaurant...
CAP - GÂT CAP DE PIEPT
... obțin de la fiecare dintre vaci.
Ai trei, patru, cinci, șase, șapte articulații de pe fiecare picior.
- Înseamnă 14, fiecare ar hrăni 20. - Ar hrăni 20.
Pulpa. Sunt 22 de fripturi în fiecare pulpă.
- Deci, înseamnă 44 - Patruzeci și patru.
SPATĂ - RASOL - RASOL ANTRICOT - COASTE
Numerele date de Henry sunau ca o mină de aur cărnoasă.
Deci, obții 20-24 de fripturi din fiecare vrăbioară, ori doi...
Corect, acum mergem pe mijloc. Douăzeci și două de fripturi vrăbioară.
De două ori.
- Deci, 44 atunci. - Da.
Câte fripturi filet?
Opt fripturi bune, cam 220 de grame, da.
- Fripturi de filet. - Ori doi.
Deci, 16.
Ai coastele de vită. Știi, regina fripturilor.
O coastă cu patru oase, deci 16 persoane, pe coastă, deci 32.
Am rasolurile.
Fiecare rasol cântărește, probabil, trei kilograme.
- Adică, 50 de persoane, 50 de porții. - Atâția oameni pot mânca tocană.
Și apoi ai... 520 de oameni pot mânca burger.
Deci hrănim șapte... 800, 840, 850, 860.
Nouă sute optzeci și șase de persoane...
- De la o vacă. - Da.
- Asta înseamnă aproape 1.000 de oameni. - Da, este multă carne.
Dar, apoi, totul s-a prăbușit.
Doamne, dacă avem 60 de oameni în restaurant!
Da.
De două ori pe zi. Adică, 120 de persoane pe zi.
Da.
Am două vaci care sunt gata de tăiere
- ... sau vor fi în curând. - Exact.
Deci, dacă toți ar vrea carne de vită, aș închide restaurantul după 16 zile.
Asta nu e o afacere bună.
Doamne!
În cele din urmă...
PESCUIT PRIVAT
... Charlie a venit cu o posibilă soluție.
A spus că alți fermieri locali ar fi fericiți
să-și ofere produsele restaurantului.
- Bună ziua! - Bună!
Bună!
Așa că i-am invitat la o discuție.
Vă mulțumim că ați venit.
Plănuim să deschidem un restaurant în hambarul de lângă magazinul fermei.
Și mă întrebam dacă există posibilitatea
să putem cumpăra de la fermierii locali
și cum ar putea funcționa asta. Zic bine...
Exact așa este.
Ne așteptăm, sperăm, la câțiva oameni să vină să mănânce la restaurant.
Și, prin urmare, avem nevoie să-l aprovizionăm cu produse locale bune.
Cultivă cineva legume?
- Noi cultivăm legume. - Cultivați legume?
- Avem liste de legume. - Da.
Ai nevoie de legume pentru că sunt un acompaniament pentru mâncare.
Ai mâncare și ai nevoie de altceva...
- Ceva în plus. - Ce cultivați?
Avem destul de mult porumb dulce, bob, dovlecei, dovleci.
Perfect.
Cine este... Are cineva curcani și gâște?
Noi creștem gâște și curcani.
- Avem carne, avem legume. - Legume.
Cu ce le mănânci? Cartofi.
- Cartofi. - Cartofi, da.
Tu îi ai?
Vedeți? Asta e pentru restaurant.
Avem berea.
Până acum m-am gândit doar la nevoile Fermei Diddly Squat.
Dar, în timpul întâlnirii, a devenit clar că acești oameni harnici
aveau nevoie de restaurant chiar mai mult decât noi.
Crește cineva porci?
- Da, noi. - Voi?
E greu. Costurile furajelor sunt oribile. Prețul grâului...
- Da. - Și, pentru că există o rezervă masivă,
nu-i putem trimite la abator.
Aveți lipsă de personal?
Există personal la abatoare, dar nu este suficient.
Problema e că toate procesează carnea din UE care a fost cumpărată ieftin,
înlăturându-ne pe noi, preluându-ne personalul,
prelucrând și ambalând carne ieftină din UE,
pentru că prețul lor este cu 37 de penny mai mic decât al nostru pe kilogram.
Cum poți concura împotriva a ceva care este mult mai ieftin?
Și supermarketurile dictează prețul?
Da. Prețul îți este dictat
mai degrabă decât să poți tu negocia sau să stabilești un preț.
Aveți voie să vindeți legume imperfecte?
Se vând în supermarket, la o treime din preț, dar costă
la fel să crești un cartof imperfect și unul frumos.
Ar trebui să-l vândă la același preț, este doar un cartof.
- Au același gust. - Același gust,
au aceeași valoare nutritivă.
- Le putem lua noi pe cele imperfecte? - Da.
- Sunt la fel de bune. - Știu.
Au un gust la fel de bun, sunt doar ciudate ca formă.
S-a dovedit că nimeni nu avea nevoie de restaurant mai mult decât Emma,
fermierul local de lactate a cărei turmă fusese decimată de TBC.
Câte ai pierdut din cauza tuberculozei?
Aproximativ 60.
Isuse!
Și care era menținută pe linia de plutire
de vânzarea de lapte și milkshake la magazinul fermei noastre.
Din punct de vedere financiar, fără el cred că ar fi trebuit să renunțăm.
- Serios? - Ei bine, fără automate,
primim în jur de 26 de penny pe litru pentru laptele nostru.
Sunt forță de muncă gratuită. Deci, avem, știi...
Nu iau un salariu. Nu suntem plătiți.
Nu am luat un salariu în acest moment pentru că, financiar, nu putem.
Când am terminat de plătit veterinarul...
Asta se întâmplă des în agricultură?
Da, des. Profitul este ceva de genul, dacă ar fi să iei un salariu realist,
ar fi trebuit să renunțăm acum zece ani.
Vă imaginați altă industrie care lucrează pe această premisă?
Nu.
- Sunt sincer, șocat. - Se întâmplă destul de des.
Întâlnirea s-a încheiat cu un acord de a forma un fel de cooperativă.
Categoric, da. Și cred că e frumos să fii în măsură să spui
- ... că mâncarea pe care o ai acolo... - Vine de la voi.
- Da, - Să indicăm ferma ta.
„Vezi ce mănânci? Asta e mama ei.”
Și, după ce am auzit-o pe Emma, mi-am dat seama că era vital
să primim aprobarea pentru restaurant din partea consiliului.
Dimineața următoare devreme, alarma unui Moocall a sunat din nou.
Și, de data aceasta, Kaleb a știut imediat că există o problemă.
El spune că acea fâșie roșie care iese de la spatele ei
arată că sacul în care trăiește vițelul s-a rupt,
ceea ce înseamnă că vițelul din ea nu are niciun sprijin de viață.
Așa că, va trebui să-l scoatem acum.
Adică, nici măcar să nu-l așteptăm pe Dilwyn.
Poți să-i ții coada pentru mine?
Împinge, împinge! Fată bună!
- Împinge, împinge. - Împinge, împinge! Haide.
Dragă, trebuie să împingi.
Fără cricul lui Dilwyn tot ce aveam erau cele 120 kg ale lui Kaleb.
Ăsta este un vițel mare! Isuse!
Haide, fetițo! Împinge, împinge tare!
Haide! Așa, împinge tare! Așa!
Uite-l că iese!
Mai împinge o dată tare! Împinge tare!
Bună treabă, Kaleb. Un ochi, o ureche.
Da.
Da, ia paie.
Hai, repede.
Zvâcnește! E în viață.
- E în viață! Uite! - Continuă!
- Uite. O lăsăm pe mamă la ea? - Da.
Da, e mult mai bine. Uită-te la tine!
- A fost bine. - Așa se face cum trebuie.
Așa se face, nu cu cricul.
- Nu, nu... - Când a început să împingă, s-a cunoscut.
- Alarmele tuturor... - Să vină la muncă!
Da! Cu toții primim alarmele! Tragic, a mea va suna la 8:00.
O oră 8:00 destul de relaxată.
Cu șase viței născuți cu succes, Proiectul Vaca funcționa bine.
Acum aveam nevoie doar ca piesa finală a puzzle-ului să cadă la locul ei.
10 IANUARIE
ZIUA ȘEDINȚEI CONSILIULUI
Înainte de a pleca la înfățișare, Charlie și eu am avut o ultimă întâlnire.
Bună dimineața!
Mi-am luat una dintre ținutele de la Vrei să fii milionar?
- La ce oră este întâlnirea? - La 14:00.
Și Veselia Sa făcuse o treabă grozavă
în a răspunde preocupărilor tuturor cu privire la aplicația noastră.
- Am făcut un rezumat. - Să vedem.
- Consiliul Parohial ne sprijină. - Fără obiecții.
Consiliul de conservare Cotswolds, nicio obiecție.
Poliția Thames Valley, nicio obiecție. Grupul ecologist, nicio obiecție.
Arheologi, nicio obiecție. OCS Transport.
Consiliul Serviciului de Transport Public Oxfordshire, nicio obiecție.
Drenaj, nicio obiecție. Sănătatea mediului, nicio obiecție.
Consiliul pentru Dezvoltarea Afacerilor West Oxfordshire.
- Toate sprijină! - Sprijin total.
În schimb, se pare că existau doar două zone de rezistență.
Campania de protejare a Angliei rurale are obiecții
din cauza luminilor care trebuie să se aprindă,
dar luminile trebuie să se aprindă. Poliția spune că avem nevoie de ele.
Pe de o parte, poliția spune: „E nevoie de mai multe lumini.”
- Pentru securitate. - Da.
Pe de altă parte, ei spun: „Nu poți avea lumini.” Serios?
Al doilea adversar era un localnic care se decisese să fie adversarul meu.
Unul dintre oamenii din sat, Hamish Dewar,
a angajat un avocat pledant din Londra
să prezinte obiecțiile sale cu privire la aplicație.
Este destul de înspăimântător. Știu că o citești.
Dar, după cum scrie acolo, el spune:
„Vom construi pe două milioane de metri pătrați.”
Două milioane de metri pătrați. Știi cât de mult este atâta pământ?
Doi kilometri pătrați?
Da. Hectare? Acri?
Două sute de hectare, 500 de acri.
- Cinci sute de acri. - Vei construi un oraș nou!
- Cinci sute de acri. - Dă-l naibii de restaurant,
- ... îți faci spital. - Asta e jumătate din ferma mea.
Îngrijorător este că responsabila cu urbanismul a pus asta
în raportul ei, pe care îl citesc astăzi.
Știu că un om a angajat un avocat și opinia avocatului
a fost aleasă greșit de o femeie din consiliu,
dar asta nu înseamnă că o vor refuza.
- Nu, așa este. - Exact.
În acel moment, ne-am îndreptat spre marea întâlnire.
Uite cine e aici: jupânul Gerald!
Bună!
Consiliu.
Da. Mersi, Gerald!
Birourile Consiliul Districtual West Oxfordshire.
- Pentru comitetul de urbanism? - Da.
- Minunat.
Cum am ajuns, m-am gândit la toată pasiunea, efortul și banii
investiți în acest proiect în ultimele șase luni.
Sunt 25.000 de lire sterline.
- Livrate, 1.450. - Să batem palma!
Bun-venit! Uită-te la ele. Este extraordinar!
Asta a fost zece mii de lire.
La dracu'!
Toate geamurile trebuie să fie termopan, să respecte regulile de siguranță.
Aici vin oameni. 250.000 de lire.
Vacile au scăpat!
La dracu'!
Îi facem chipsuri.
Au!
Doamne! E degetul tău mare!
Ai o ditamai intrarea de galerie aici.
Este absolut enormă!
La dracu'!
BACTERII REZULTAT - POZITIV
Rahat.
Până la urmă, nu ești fermier. Ești o personalitate media.
Nu ai nevoie de un venit din magazin.
Ferma are nevoie de el.
- Tu, personal, nu ai nevoie de un venit. - Vai!
Diddly Squat sponsorizează Clubul de Fotbal Chadlington.
Sunt atacat de o vacă!
Bună treabă!
Este fantastic!
Ce priveliște grozavă!
CONSILIUL DISTRICTUAL WEST OXFORDSHIRE
- Pe acolo. Scaunele din stânga. - Mulțumesc.
În capul nostru, planul restaurantului avea sens.
Ar ajuta solul, ar ajuta fermierii locali și întreprinderile locale,
și ne-ar ajuta să compensăm subvențiile guvernamentale în scădere.
Dar experiența mea ca reporter local de ziar m-a învățat
că planificatorii consiliului pot fi face legile așa cum vor,
așa că habar nu aveam cum va merge asta.
Cred că Hamish Dewar e acolo, pe partea îndepărtată, mască albă, da.
Bună ziua, tuturor!
O primire foarte călduroasă membrilor publicului.
Câteva prezentări, numele meu este Jeff Haine,
sunt președinte al Comitetului de urbanism Uplands.
În stânga mea sunt secretarii consiliului, ei vor înregistra procesul-verbal de azi.
În dreapta mea, ofițerii de urbanism responsabili de cererea de astăzi.
Suntem un număr egal de votanți,
deci, în caz de egalitate, trebuie să votez eu.
În regulă, procedurile pot începe.
În primul rând, un ofițer de urbanism a amintit ceea ce intenționam să facem.
Această cerere vizează transformarea unei clădiri existente
pentru a crea un restaurant-cafenea. În acest caz, locația se află
în zona de o frumusețe naturală remarcabilă Cotswolds,
unde ar trebui să se acorde mare atenție
conservării și îmbunătățirii peisajului și frumuseții pitorești.
Apoi, a fost rândul avocatului
care fusese angajat de adversarul meu din sat.
Autorizația de urbanism a fost acordată recent, în 2019,
pentru un șopron de miei pentru realizarea de filme ocazionale.
Solicitantul a spus atunci că creșterea oilor va îmbunătăți activitatea agricolă.
Realitatea este că aplicantul a crescut oi,
nu a intenționat să o facă continuu, iar șopronul era un cal troian
convenabil situat lângă magazinul fermei,
astfel încât să poată fi convertit în bar și restaurant.
Acestea sunt faptele. Conduita solicitantului este rușinoasă.
Are o atitudine de genul „dă-mi-un-deget-și-ți-voi-lua-mâna-toată”
și pledează împotriva acordării autorizației de urbanism.
Acordarea permisiunii este împotriva obiectivului statutar de conservare
și îmbunătățire a zonei naturale remarcabile.
Aceasta, sincer vorbind, este o chestiune evidentă de bun-simț.
Transformarea zonei rurale într-o parcare cu congestie suplimentară
pe rețeaua de transport dăunează zonei de o frumusețe naturală remarcabilă.
În mod normal, nu ar fi acordată autorizația de urbanism
și nu există niciun motiv pentru a fi acordată în acest caz.
Mulțumesc, domnule Streeten.
După această lovire minoră, mi s-au dat trei minute pentru a-mi pleda cazul.
Vă mulțumim că ne-ați primit.
S-au spus multe despre faptul că acest domeniu
este o zonă de o frumusețe naturală remarcabilă, și este.
Și motivul pentru care este, este pentru că fermierii o mențin.
Fermierii au grijă de pădure, de gardurile vii, de pâraie,
de câmpuri, le păstrează frumoase.
Dar fermierii nu vor putea să mai facă asta mult timp
din cauza stării precare a finanțelor lor.
Ni s-a spus, ca agricultori, să ne diversificăm și asta e această propunere.
Este diversificarea unei afaceri agricole.
Știu, avocatul a pregătit un raport.
L-am citit. Dacă puteți trece peste greșelile de ortografie,
descoperiți că parcarea avea să fie doi kilometri pătrați.
Asta înseamnă 500 de acri, adică, jumătate din dimensiunea fermei.
În vechea mea slujbă este posibil să fi betonat mediul rural,
dar am trecut de asta și nu vreau să fac așa ceva.
Este o parcare foarte mică, foarte atent organizată.
Am început deja să vorbim cu fermierii vecini,
ideea fiind că noi avem carnea de vită și cartofii,
altcineva are puii, laptele, așa că, toți ne adunăm
cu produse de la nivel local, vândute în acest restaurant.
Toată lumea este foarte încântată de asta.
Nu trebuie să construim nimic. Clădirea este deja acolo.
Așa că, vă încredințez planurile
și sper foarte mult, de dragul fermei noastre
și a tuturor fermierilor din zonă, să ne acordați autorizația de urbanism.
Vă mulțumesc foarte mult pentru timpul acordat!
Ar trebui să înveți să scrii.
Apoi, a sosit momentul pentru dezbaterea problemei de către consilieri.
Și, încurajator, am avut ceva sprijin.
Nu m-am gândit niciodată că voi spune asta
dar sunt de acord cu tot ce a spus dl Clarkson.
Îmi place ideea cooperativei lucrând împreună.
Trăim într-o zonă rurală și trebuie să sprijinim fermierii.
Acum se confruntă cu greutăți fără precedent.
Și noi... Dacă nu susținem astfel de inițiative,
atunci, ei vor dispărea
și întregul peisaj din West Oxfordshire se va schimba.
Drumul spre locație, către Diddly Squat, din Chadlington,
este de aproximativ 1,5 km.
Pe ultima sută de metri se vede, de fapt, locația.
Și când te îndepărtezi, nu este cu adevărat vizibilă.
Acum, reclamații de trafic.
Dacă acceptăm un volum ceva mai mare de trafic în district,
pentru perspective mai bune de angajare pentru familiile noastre,
cred că publicul larg va accepta traficul în plus
pentru beneficiile economice aduse.
Mulțumesc, dle consilier.
Apoi, negativiștii și-au dat drumul.
Cred că una dintre preocupările mele este impactul potențial dăunător
asupra caracterului rural și a frumuseții pitorești și liniștii zonei,
iar faptul de a avea o parcare de 70 de mașini într-o locație rurală
mi se pare că nu este adecvată în zona de o frumusețe naturală remarcabilă.
Din punctul de vedere al zonei de o frumusețe remarcabilă,
există o mare îngrijorare aici,
despre cum se încadrează în asta.
Este o zonă în care cerul întunecat este vizibil
din cauza lipsei locuințelor în acea zonă.
Acest argument mi se pare constant frustrant.
Vorbim despre „cer întunecat”,
dar nu știu ca cineva să privească cerul și să spună: „Cer întunecat!”
Există oameni care trăiesc în aceste zone și au nevoie de locuri de muncă.
I-aș spune prietenei mele, dna consilier Dave,
- ... că eu admir cerul întunecat. - Serios?
Nu am stat treaz până la zece și jumătate aseară
să mă uit la Sky At Night degeaba.
Mulțumesc, dle consilier Cooper.
Membrii au vreo chestiune de clarificare?
Dezbaterea a durat groaznic de mult.
Nu?
Și am sperat că bunul-simț și logica vor avea câștig de cauză.
Toți cei împotrivă, vă rog să votați.
Și cei pentru.
Cererea este refuzată.
Rahat!
DATA VIITOARE
Va fi nevoie de 30 de ani ca să obținem profit.
- Poți face apel. - Secretarul de stat?
Ce este Secretarul de stat?
Dacă sunteți gata, dați-i drumul!
Rahat! Ia privește!
E uimitor!
Subtitrarea: Ana-Monica Cojocărescu
Redactor: Robert Ciubotaru