KAPITTEL 13 KOMMUNESTYR
ÅPNER SNART
MANDAG
TB-TESTRESULTAT-DAGEN
Sannhetens øyeblikk.
Greit.
Kan han smitte resten av flokken hvis han har det?
Det påvirker lungene.
De vil hoste opp tuberkulin og spre det fra den ene til den andre.
Til slutt blir hele flokken smittet.
-Ja. -Skjønner.
Og hva ser du etter, Dilwyn?
Jeg måler tykkelsen, det er en klump på toppen.
-Tolv-ni. -Hva betyr det?
Hvis det første tallet er større enn det andre, går det bra.
Tolv-ni, er vi fornøyd?
Hvis det var omvendt, ville du vært bekymret.
Hva betyr tallene?
Det er størrelsen på klumpene.
Målingen av huden,
der jeg injiserte her om dagen.
Ser ut som det går bra.
Kom igjen, kua.
Fjorten-ti.
Kom igjen. Sånn.
-Gå nå. -Sånn ja.
Ti-ni.
Det er nærme.
Ja.
-Nervepirrende, ikke sant? -Ja. Det er forferdelig.
Jeg testet 400 dyr her om dagen.
Og det siste dyret var positivt.
Alle slappet av.
-400? -Og det var starten på et utbrudd.
-Femten-ti. -Femten-ti.
Det er bra.
Resultatene var stadig negative.
-Ti-åtte. -Ti-åtte.
Det er ok.
Og snart var det bare to kyr igjen.
Det er angrepskua.
Gå nå.
-Herregud. -For helvete.
Skal du stanse henne?
Bra.
-Ingenting på den? -Ingenting på den.
Kom igjen, Pepper.
Her kommer hun, Pepper!
Fjorten-ti.
Du er friskmeldt for TB.
Det er et resultat.
-Fantastisk. -Bra! Så glad for det.
Bra. Gode nyheter.
Det er gode nyheter.
-Det er veldig gode nyheter. -Ja.
Det var nå midtvinters.
To viktige hendelser nærmet seg med stormskritt.
De drektige kyrne skulle snart kalve.
Og vi skulle få West Oxfordshire kommunestyres avgjørelse
om restaurantsøknaden min.
Og på den fronten var Charlie på krigsstien.
Vi har lite mel.
Ja, det har vi. Det flyr av hyllene.
God morgen.
Der ja. Charlie.
Hei, Charlie, hva gjør du her?
Jeg har noen nyheter.
Du, Jeremy, har fått brev fra kommunestyret.
Det er faktisk ikke så gode nyheter.
Så overraskende.
-Har det med butikken å gjøre? -Ja.
Hvorfor er det til meg, da? Du er ansvarlig for butikken.
-Vi går gjennom en hel... -Faen.
Varsel om planleggingsovertredelse, det er ganske alvorlig.
Hva betyr det?
Det er en slags siste advarsel før de gjør tiltak,
-sannsynligvis ville de stenge. -Når kom den første advarselen?
-Du har fått din første advarsel. -Å?
-Gikk jeg glipp av det? -Vi snakket om det.
Jo, vi fikk et stort brev...
Jeg må si at Lisa har
en irsk holdning til denne typen ting. "De mener det ikke."
Jeg bryr meg ikke. Det er dumt.
Det er det ikke. Da vi fikk planleggingstillatelsen,
var de veldig klare på at varene enten måtte være produsert på gården
eller komme fra produsenter i nærområdet.
-Ja. -Planleggingstillatelsen sier 2,5 mil.
Så det er det vi må jobbe med.
De har laget en liste over ting som ikke oppfyller disse kriteriene.
Vent, hva har vi gjort feil?
Jeg tror det er et par ting...
Arabica-kaffen. Der sliter vi nok.
-Ja, kaffe. -Kaffen er ikke så god i dette området.
Luer...
-Luer og T-skjorter. -Luer og T-skjorter.
-De er fra like borti veien. -Vietnamesiske.
Nei, de er vietnamesiske. Det er Charlie vi snakker med.
-Kan vi fjerne disse? -Hvorfor det?
"Laget i Kina."
Det er bare for å gjøre det mer eksotisk. Ellers er det litt kjedelig.
-Lisa! -Denne er godkjent.
Men det er problemet.
-En stor vegg med luer... -Med problemer, ja.
T-skjorter. Ja, med problemer!
Nå mens vi har planleggingssøknaden for restauranten,
tror jeg vi må oppføre oss pent her.
Vi kan ikke gi dem mer ammunisjon.
I det nye fjøset var stemningen mye bedre,
der storfehviskeren ga sine spådommer
om når kyrne skulle kalve.
Hun har nok en uke igjen.
Ser du hvordan jurene fylles?
-Og magen hever seg sakte. -Ja.
Og den bak, sannsynligvis omtrent en uke.
Jeg tror vi får det veldig travelt om en uke.
Og de vordende mødrene hadde en ny leke.
Dette er kult. Kyrne elsker den.
Vi hadde dem før.
De blir så ivrige. Har du brukt en?
Nei.
Du går under den.
Det er godt.
Få ryggen under den.
Herr Ku kommer...
Gir den et lite dytt.
Bra!
Helvete heller!
Med kjøttproduksjon i ferd med å starte
passet det fint å ta en prat med Charlie
om hvordan det gikk med restaurantsøknaden.
Og som alltid var han en solstråle.
-I bunn og grunn... -Dette blir ikke bra.
Det som bekymrer meg
er at de sakkyndige følger boken til punkt og prikke.
Det er ikke bare: "Tusen takk, det ser greit ut."
De har kommentarer.
Hva mener du? Hvem er de sakkyndige?
Miljørettet helsevern,
du vet, lokale veimyndigheter eller politiet, for eksempel.
Hva har politiet å si om det?
Hvordan kan du leve i et land
der politiet har lov til å ha en mening om en restaurant?
-Vent litt. Sykkelparkering? -Riktig.
"Tilretteleggelse", som det står her,
"for sykkelparkering."
Hva har det med politiet å gjøre?
Han er rådgiver for kriminalforebyggende design.
Hva?
Det er det han gjør.
Men hvis vi sier at vi ikke ansetter syklister?
Jeg tror ikke det vil hjelpe.
Må jeg være inkluderende?
Så inkluderende du kan.
Jeg er inkluderende, bare ikke syklister.
Så er det miljørettet helsevern.
Og AONB.
Område med spesielt vakker natur, hvilke betingelser har de?
Og drenering.
West Oxfordshire kommunestyre
vil se
en plan for flomvern, så det ikke blir overflate... Ja.
Det er 250 meter over havet, milevis fra en elv.
Hvorfor skriver de ikke bare: "Vi har ingenting å si"?
Folk har for mye tid til overs.
Greit.
La oss ikke dvele ved det lenger.
Vi har en jobb å gjøre.
Et par dager senere
ringte Kaleb tidlig en morgen.
Hva skjer?
-Gratulerer! -Nei!
Du tuller! Når skjedde det?
-I natt. -Herregud! Hva er det?
En liten kvigekalv. Det er en jente.
Jeg vet det. Det har jeg lært.
-Se på det fjeset! -Se på det lille fjeset.
Se på det lille fjeset ditt!
Heldige ku. Du har kommet til Diddly Squat.
Bra jobbet, mamma!
Moren ser veldig stolt ut.
-Kan kuer se stolte ut? -Ja.
Kukalving er så annerledes enn med sauer.
-Så den bare falt ut? -Falt ut. Reiste seg. Slikker det av.
Så den blir en kvige. Er det en vi skal beholde?
Ja, beholde den, så flokken vokser.
Hun prøver å bæsje. Det er et godt tegn.
Her kommer den! Mine damer og herrer!
-Det er den første avføringen! -Ja.
Og moren skal spise den. Moren spiser den.
I naturen, med rovdyr der ute,
ville hun ryddet opp etter henne, så rovdyrene ikke kan lukte barnet.
-Virkelig? -Ja.
Hørte du statistikken som Charlie fortalte meg her om dagen?
Alle sier jo at kuer ikke er miljøvennlige nå?
Fordi man må dyrke gresset for å mate kyrne,
så du har to ting å gjøre før du spiser dem.
Å spise en halv ku
gir den samme miljøpåvirkningen som å fly til Australia.
Så de er egentlig ikke...
Hvor mange flyr til Australia om dagen?
Tja, Novak Djokovic.
Tennis?
Er det en dame? En jente?
Jeg gikk kanskje glipp av den første kalvingen.
Men så, i løpet av de neste dagene,
klarte jeg å gå glipp av neste gruppe også.
For guds skyld.
Én, to, tre kalver har kommet ut.
Problemet vårt...
Dere vil sikkert se fødselen,
men kua bare...
...og så er det en kalv der.
Det er veldig vanskelig å filme.
Se.
Hei, småen.
Husker du alt styret med lammingen?
De bare hoster, og så kommer det ut en kalv.
Vi har fortsatt fire igjen,
håper vi får det med oss.
Så sa Kaleb at det finnes apparater som varsler om en fødsel nærmer seg.
Så jeg dro umiddelbart for å kjøpe noen,
fordi det betydde en tur til den butikken jeg nå liker best
i hele verden.
STOWAG LANDBRUKSVARER
Vanligvis avskyr jeg shopping,
men her inne vil jeg ha alt.
BLODLØS KASTRERING - MODNE DYR
Se på dette. Dette er klesavdelingen.
Se! Det er Kalebs garderobe.
Dette er hans Bond Street.
La meg vise dere alle de ulike skjortene de har.
Det er denne, ok? Ja?
Så er det denne.
Er det en tåhette i stål?
Se på det.
Faen.
Se etter kameraene.
Med fokus på oppgaven foran meg
dro jeg til kuavdelingen,
der jeg utrolig nok fant akkurat det jeg lette etter.
Kjære vene.
Jeg tror ikke mine egne øyne.
Moocall.
Man setter den på dyrets hale.
Og når den snart skal føde,
får du en melding fra denne lille maskinen.
Du tuller!
Gå. Sånn ja.
Tilbake på gården monterte Kaleb og jeg alarmene.
Så når hun løfter den opp,
-får jeg en melding. -Ja.
Moocall. Der er det.
Så tok vi en prat med Charlie
om den stratosfæriske stigningen i gjødselprisene.
Det er som gull. Det er bokstavelig talt som...
Som gull.
Hvor mye har den gått opp?
Vi kjøpte det for 275 pund per tonn.
Og nå koster det rundt 675 pund per tonn.
-Hvor mange tonn har vi? -Det er 80 der.
Hva blir det? 30 000 pund.
Hvorfor er det så jævlig dyrt?
Det er en fyr ved navn Vladimir.
Særlig med alle de krigstingene som skjer nå også.
Forbløffet over at Kaleb visste at Putin truet med å invadere Ukraina,
ville jeg dele min visdom.
Nei, det blir ikke krig.
Det gjør det ikke.
MYSTIKEREN MEG
Siden gjødselen min nå var mer verdt enn Elon Musk,
var det fornuftig å beskytte den mot innbruddstyver.
Akkurat, her er det.
Kan du hjelpe oss litt?
Så jeg ba sikkerhetssjefen om hjelp til å montere et høyteknologisk alarmsystem.
Jeg så dette på YouTube.
Og jeg syntes det var en veldig god idé.
Jeg synes din tilnærming til sikkerhet er ganske fornuftig.
Samme hva det er, trenger vi ikke bekymre oss lenger.
Så ta av denne.
Ja, sikkert.
Tanken er at hvis noen kommer inn,
oppdager den bevegelsene deres, ikke sant?
Og så går en sirene.
Og sirenen utløser disse røykbeholderne.
Så, jeg mener, hele låven...
Skikkelig tykk røyk.
Og man ser ingenting.
Med gjødselen fullstendig beskyttet
var tiden inne for et møte med Mr. og Mrs. CackleBean.
-Det er en fin morgen. -Vakker.
-Lett duskregn. -Ja.
Som kom for å gi meg råd om noen bekymringsfulle nyheter.
Disse meldingene jeg får fra hønepolitiet i,
hvem er det, myndighetene?
Myndighetene, ja.
-H5N1. -H5N1.
Fugleinfluensa. Oppdaget et sted i Warwickshire.
-44 km unna. -44 km.
Det er litt bekymringsfullt.
Hvordan kan vi hindre at disse får det?
-Vi må stenge fuglene inne. -Hva? Virkelig?
-Fullstendig? -Ja.
I omtrent tre måneder.
Til vi får klarsignal, ikke sant?
Til vi får klarsignal.
Faen.
Legger de færre egg da?
Det vil ikke gjøre noen forskjell for dem.
Jo, for livet blir kjedeligere for dem.
Det er ting du kan gjøre for å gjøre innendørslivet morsommere.
De må ha rikelig med strø
så de kan støvbade.
Jeg synes vi bør sette inn radioer.
Ja, de kan høre på musikk.
-Nå tøyser du. -Nei.
Hjemme på Cackleberry Farm har hvert skur en radio.
Har du noen lydbøker vi kan spille for dem? De elsker det.
Hvordan vet du at de elsker det? Smiler de?
-Danser? -De synger. Jo, det gjør de.
Nei, det gjør de ikke.
De begynner med Radio 1 når de er unge,
gå videre til Radio 2 når de er middelaldrende,
og Radio 4 når de er gamle.
Med mob-grazingen nå stoppet av fugleinfluensa
gikk turen tilbake til kufjøset for å mate de nyfødte.
Hent nøttene. Vi gir dem dem.
Akkurat.
Vi må sette inn en bås til her.
Så du får en venn å snakke med.
Og så...
Det gjorde du vel ikke?
Hva faen?
Du gjorde det.
Jævla Kaleb.
Hva var det?
Vi monterte det systemet som fyller stedet med røyk.
Hvorfor sa du ikke det?
Jeg trodde Gerald sa det, sikkerhetssjefen.
-Vi satte det opp i dag tidlig. -Han har ikke sagt noe.
Hva driver du med?
-Faen ta. -Jeg holdt på å drite på meg.
Vi har hatt det i tre timer.
Jeg håpet å aldri...
Hvor er den jævla døren?
Samme kveld var enda et stykke teknologi i sving.
20.14
Ok, hvor er hun?
Den er ute. Det kommer en ballong ut av rumpa hennes.
Akkurat.
Kom igjen. Det går bra.
Etter å ha plassert den vordende moren i en egen bås
ventet vi på at Kaleb skulle komme.
Dette blir vår første.
For alle de andre ble født når ingen så det.
Hallo, hallo. Se.
Det er ikke piss. Det er babysaft, er det ikke?
Nei, det er det ikke, for all babysaften er i posen.
Jeg vet ikke hvordan bakdelen til en ku fungerer.
Alt i orden?
Vi vet ikke. Hun bøyer ryggen og så kommer det ut væske.
-Ja, hun begynner å... presse. -Presse?
Gi henne litt tid. Slapp av.
Hvor lenge etter festballongen kommer det en ku?
-20 minutter, en halvtime, en time. -Jaså?
Det varierer.
Se, det kommer mer av kua... Mer kalv kommer.
-Hva ser det ut som, synes du? -En hov.
Ser ut som et romvesen.
En pose med... Det er bare en hov. Forbeinet, ikke sant?
Ja.
Press, press.
Å, jeg føler med deg.
Riene har avtatt.
Ja, litt, ikke sant?
To timer etter at Moocall sendte meg meldinger,
var kalven ennå ikke født.
Skal du gå inn?
Kan du holde halen hennes?
Kom igjen.
Flink jente.
-Jeg kjente hodet. -Flink jente.
-Hvor er det andre benet? -Det er på siden, under.
Alt er på sin vanlige plass.
Men det føles definitivt som en stor, stor kalv.
Kaleb mente at dette nå var en jobb for Dilwyn.
Jeg har ikke sett hodet ennå. Det er det som bekymrer meg mest.
Men det føles som en stor kalv.
Greit. Takk.
Han kommer.
23.28
-Hva har vi? -Det har gått tre timer, Dilwyn.
Ja?
-Han er en stor gutt, ikke sant? -Ja, en diger gutt.
Diger gutt.
Vi drar litt i den og ser.
-Fester du tauet nå? -Ja.
Flink jente.
Får kalven problemer?
Ja. Jo lenger han er der, og jo trangere det er,
jo tøffere er det for ham. Han er i live nå, så...
Det ser brutalt ut.
Og dette var bare begynnelsen.
Akkurat. Hvor er jekken?
-Vil du ha jekken? -Ja.
-For helvete. -Herregud.
-Tror ikke mine egne øyne. -Jeg skal bare justere stangen.
Flink jente.
Så... Vent.
Herregud, for en innretning.
Herregud.
Kom igjen, vennen.
Flink jente.
-Har hodet. -Ja.
Det er første gang jeg har sett hodet.
Veldig praktisk.
Den har styrken til åtte mann.
Du må være veldig forsiktig.
Den er en diger kalv.
Det gjorde susen.
Sånn ja. Det vil føles bedre.
Flink jente.
-Ja. -Si fra når jeg kan komme inn.
Hun har det bra. Hun blunker. Han. Den.
"Den" foreløpig.
Herregud! Se på størrelsen på bena!
Det går bra.
-Er du glad? -Ja. Det er en jente.
-Er det en jente? -En til!
-Fem jenter. -Øynene ruller.
-Se på det lille fjeset. -Én er bra for henne.
Det er fantastisk.
Hun er så vakker.
Liker du henne?
Det er fantastisk.
-Tusen takk, begge to. -Jeg har gjort dette i årevis,
-og det gjør fortsatt inntrykk. -Ja.
Virkelig. Det er fantastisk.
Spesielt når hun er så glad i den.
Hva hadde skjedd hvis vi ikke hadde vært her?
-Ville det vært problematisk? -Ja.
Vi kunne ha mistet kalven.
-Virkelig? -Ja.
Den kalven måtte ut da den kom ut.
Det var nå under en uke til det store kommunestyreoppgjøret.
Så borte på National Portrait Gallery
gjorde Charlie ferdig restaurantsøknaden.
"Vanessa, nå dryppende våt, kom opp..."
Mens hønene koste seg med en av Lisas lydbøker.
"Hun strakte seg etter et håndkle og dro det over huden
"for å absorbere dråpene fra den varme, smidige kroppen.
"Adrian nærmet seg henne bakfra.
"Han fjernet håndkleet, og den faste berøringen ga henne hjertebank.
"Han lot buksen falle og viste frem utstyret sitt.
"Perfeksjon. Tanken på den eneste gangen..."
Og jeg møtte min lokale slakter.
Henry. Står til?
For å diskutere hvor mye kjøtt
jeg kunne få fra hver av kuene.
Du får tre, fire, fem, seks, sju stykker fra hvert ben.
-Det er 14, som gir mat til 20. -Til 20.
Bakdel. Det er 22 biffer fra hver bakdel.
-Så det er 44. -44.
Tallene som kom fra Henry hørtes ut som en kjøttfull gullgruve.
20-24 stykker mørbrad, ganger to...
Vi går for midten. 22 mørbradbiffer.
Ganger to.
-44 da. -Ja.
Hvor mange indrefileter?
Åtte 200-grams indrefileter.
-Indrefileter. -Ganger to.
Så 16.
Du har filetkam. Kongen av oksestek.
Kam med fire bein, 16 personer per bein, så det blir 32.
Vi har knokene.
Hver knoke veier rundt tre kilo.
-50 personer, 50 porsjoner. -Femti personer kan få lapskaus.
Og så... 520 personer kan få burger.
Så vi mater sju... 800, 840, 850, 860.
Ni hundre og åttiseks mennesker...
-Fra én ku. -Fra én ku.
-Det er nesten 1000 mennesker. -Ja, det er mye kjøtt.
Men så raste alt sammen.
Hvis vi har 60 plasser i restauranten...
Ja.
Og det er to ganger om dagen. 120 personer om dagen.
Ja.
Jeg har to kyr som er klare
-eller snart blir det. -Ja.
Så hvis alle vil ha storfe, må jeg stenge etter 16 dager.
Det er ikke god forretning.
Herregud.
Til slutt
kom Charlie med en mulig løsning.
Han sa at andre lokale bønder kanskje ville
levere produkter til restauranten.
-Hei. -Hallo.
-Hei. -Hei.
Hallo.
Så vi inviterte dem til en prat.
Takk for at dere kom.
Vi planlegger å åpne en restaurant i lammefjøset ved siden av gårdsbutikken.
Derfor lurte jeg på om det var mulighet for
at vi kan kjøpe fra lokale bønder
og hvordan det kan fungere. Er det...
Det er nettopp det.
Vi får forhåpentligvis en del gjester på restauranten.
Derfor må vi ha gode lokale råvarer.
Noen som dyrker grønnsaker?
-Vi dyrker grønnsaker. -Dere gjør det?
-Vi har grønnsaksførere. -Ja.
Man trenger grønnsaker, som tilbehør til mat.
Du har mat og trenger noe...
-Noe ekstra. -Hva dyrker du?
Vi har mye sukkermais. Favabønner. Squash. Gresskar.
Perfekt.
Har noen kalkuner og gjess?
Vi har noen gjess og kalkuner.
-Vi har kjøtt og grønnsaker. -Grønnsaker.
Hva har man til det? Poteter.
-Poteter. -Poteter, ja.
Er det deg?
Ser du? Det er til restauranten.
Vi har ølet.
Hittil hadde jeg bare tenkt på behovene til Diddly Squat.
Men i møtet ble det snart klart at disse hardtarbeidende folkene
trengte restauranten enda mer enn vi gjorde.
Noen som driver med griser?
-Ja, vi. -Gjør dere?
Det er tøft. Fôrkostnadene er forferdelige. Prisen på hvete...
-Ja. -Og fordi det hoper seg opp,
kan vi ikke sende dem til slakteriet.
Mangel på ansatte der?
Det er ansatte på slakteriene, men ikke nok.
Men problemet er at de tar inn EU-svinekjøtt som er kjøpt billig,
dytter oss ut, opptar de ansatte,
prosesserer og pakker billig kjøtt fra EU,
fordi prisen deres er 37 pence billigere enn vår per kilo.
Hvordan kan man konkurrere mot noe som er så mye billigere?
Og dikterer supermarkedene prisen?
Ja. Prisen blir diktert,
i stedet for at du kan forhandle eller sette en pris.
Har dere lov til å selge skjeve grønnsaker?
De selger skjeve grønnsaker i butikkene, til en tredjedel av prisen, men det koster
det samme å dyrke en skjev potet og en fin en.
Burde selge til samme pris, det er bare en potet.
-De smaker det samme. -Samme smak,
samme næringsverdi.
-Kan vi få dine ufullkomne? -Ja.
-Like gode. -Det vet jeg.
De smaker like godt, de er bare litt skjeve.
Det viste seg at ingen trengte restauranten mer enn Emma,
den lokale melkebonden som var blitt rammet av tuberkulose.
Hvor mange har du mistet til TB nå?
Omtrent 60.
Herregud.
Og som bare holdt seg flytende
ved å selge melk og milkshake i gårdsbutikken vår.
Økonomisk sett tror jeg vi måtte ha gitt opp uten den.
-Virkelig? -Uten salgsautomatene
får vi rundt 26 pence per liter for melken vår.
Jeg jobber gratis. Så vi har, du vet...
Jeg tar ikke ut lønn. Vi får ikke betalt.
Vi tar ikke ut lønn nå, for det har vi ikke råd til.
Når dyrlegeregningene er betalt...
Skjer det mye i landbruk?
Ja. Hvis du skulle tatt ut en realistisk lønn,
ville du... Vi hadde måttet gi opp for 10 år siden.
Kan du tenke deg en annen bransje drive på det premisset?
Nei.
-Helt ærlig... Alt sammen. -Det skjer ofte.
Møtet ble avsluttet med en avtale om å danne et slags kooperativ.
Definitivt, ja. Og det ville vært fint å kunne si
-at maten du har der... -Kom fra deg.
-Ja. -Peke på gården din.
"Ser du hva du spiser? Det er moren dens."
Og etter å ha hørt på Emma innså jeg hvor viktig det var
å få byggetillatelse for restauranten.
Tidlig neste morgen slo en av Moocallene alarm.
Og denne gangen visste Kaleb med en gang at det var et problem.
Han sier at det røde som henger ut av baken hennes
betyr at posen som kalven ligger i, har sprukket,
som betyr at kalven ikke kan overleve der.
Så vi må få den ut nå.
Ikke engang vente på Dilwyn.
Kan du holde halen?
Press, press. Flink jente! Press.
-Press, press. -Press. Kom igjen.
Du må presse for meg, vennen.
Uten Dilwyns vinsj hadde vi bare 120 kilo Kaleb.
Det er en diger kalv. Herregud!
Flink jente. Press nå. Kom igjen,
Kom igjen. Press skikkelig. Sånn ja!
Det er et øye!
Press igjen, skikkelig.
Bra, Kaleb. Det er et øye, et øre.
Ja.
Ja, strå.
Kom igjen, fort.
Hun rykker til. Hun lever.
-Hun lever! Se, se! -Fortsett, fortsett!
-Se. Skal vi slippe til mamma? -Ja.
Ja, hun er mye bedre. Se på deg!
-Det var bra. -Slik gjør man det.
Den vanlige måten, ikke med skralle.
-Nei, ikke... -Jeg merket det da hun begynte å presse.
-Alles alarmer... -For å gå på jobb!
Ja. Vi får alarmene våre. Tragisk nok går min klokken 8.00.
Et avslappende klokkeslett.
Med seks vellykkede kalvinger fungerte Prosjekt ku bra.
Så nå trengte vi bare den siste brikken i puslespillet.
10. JANUAR
DAGEN FOR KOMMUNESTYREMØTET
Før vi dro til byråkratiborgen møttes Charlie og jeg før kampen.
God morgen.
Jeg fant frem et gammelt Who Wants To Be A Millionaire-antrekk.
-Når er møtet? -Klokken to.
Og Hans Munterhet hadde gjort en god jobb
med å svare på alles bekymringer om søknaden vår.
-Jeg har en oppsummering. -Få se.
-Sognerådet støtter oss. -Ingen innvendinger.
Cotswolds Conservation Board.
Thames Valley politi og økologene: ingen innvendinger.
Arkeologene. Lokale transportmyndigheter.
Veldig viktig, ingen innvendinger.
Drenering: ingen innvendinger. Miljø: ingen innvendinger.
West Oxfordshire forretningsutvikling.
-Alle støtter det! -Ja.
Det så ut til å være kun to områder med motstand.
Campaign To Protect Rural England protesterer
fordi det må settes opp flere lys,
men det må det, fordi politiet sier vi trenger dem.
Politiet sier: "Dere trenger flere lys."
-For sikkerheten. -Ja.
Og så sier disse folkene: "Dere kan ikke ha noen lys." Ærlig talt.
Den andre motstanderen var en lokal innbygger som ville være min nemesis.
En av folkene i landsbyen, Hamish Dewar,
har ansatt en planleggingsadvokat i London
å fremme sin innsigelse mot søknaden.
Det er ganske skremmende. Jeg vet at du leser det.
Men i det han skriver, sier han
at vi skal bygge ut to millioner kvadratmeter.
To millioner kvadratmeter. Vet du hvor stort det er?
To kvadratkilometer?
Ja. Hektar? Acre?
To hundre hektar, 500 acre.
-Fem hundre acre. -Du skal bygge en ny by!
-Fem hundre acre. -Blås i restauranten,
-du bygger et sykehus. -Det er halve gården min.
Det bekymringsfulle er at plansjefen sier det
i rapporten de leser i dag.
Jeg vet at én mann har ansatt en advokat og at advokatens mening
ble misforstått av en kvinne i kommunestyret,
men det betyr ikke at de kommer til å avslå.
-Nei, det gjør det ikke. -Akkurat.
På dette tidspunktet dro vi til det store møtet.
Se hvem som er her. Det er G-dawg.
Hallo.
Kommunestyret.
Ja. Takk, Gerald.
West Oxfordshire kommunestyres kontorer.
-Til planutvalget? -Ja.
-Det skal vi. -Flott.
Da vi ankom, tenkte jeg på all lidenskapen og innsatsen og pengene
vi hadde investert i dette prosjektet de siste seks månedene.
Det er 25.000 pund.
-Fjorten femti, levert. -Vi tar hverandre i hånden.
Velkommen. Se på dem. Dette er fantastisk.
Ti tusen pund kostet det.
For helvete!
Alt glass må være dobbelt, alt må følge byggestandarden.
Masse folk kommer hit. To og et halvt hundre tusen.
Kyrne er ute!
For helvete!
Lag potetgull av dem.
Hjelp.
Herregud! Det er tommelen din.
Et stort hi her.
Det er helt enormt her.
Helvete heller.
BAKTERIER RESULTAT - POSITIV
Faen.
Du er ikke bonde. Du er en mediepersonlighet.
Du trenger ikke inntekt fra butikken.
Jo, gården gjør det.
-Du personlig trenger ikke en inntekt. -Au da.
Diddly Squat sponser Chadlington fotballklubb.
Jeg blir angrepet av en ku!
Bra jobbet.
Det er fantastisk.
For et flott syn.
WEST OXFORDSHIRE KOMMUNESTYRE
-Der borte. Plassene til venstre. -Takk.
Etter vårt syn var restaurantplanen fornuftig.
Det ville hjelpe jorda, det ville hjelpe lokale bønder og lokale bedrifter,
og det ville hjelpe oss å veie opp for de synkende subsidiene.
Men min erfaring som lokalavisjournalist hadde lært meg at
planleggere kan følge sine egne lover,
så jeg ante ikke hvordan dette ville gå.
Jeg tror Hamish Dewar er der borte, hvitt munnbind, ja.
God ettermiddag.
Hjertelig velkommen til publikum.
Noen presentasjoner, mitt navn er Jeff Haine,
jeg er leder av arealplanutvalget.
Til venstre for meg er sekretæren som skriver referat.
Til høyre for meg er de planansvarlige for dagens søknad.
Vi har et likt antall velgere,
så ved uavgjort resultat avgir jeg den siste stemmen.
Saksbehandlingen kan begynne.
Først minnet en planansvarlig alle om hva vi hadde som mål å gjøre.
Denne søknaden er for ombygging av en eksisterende bygning
for å lage en kaférestaurant. I dette tilfellet ligger stedet innenfor
Cotswolds' område med spesielt vakker natur,
hvor stor vekt bør tillegges
å bevare og forbedre landskap og naturskjønnhet.
Så kom turen til advokaten
som var hyret inn av min motstander fra landsbyen.
Planleggingstillatelse ble gitt så sent som i 2019
til et lammefjøs med mulighet for sporadisk filmskaping.
Søker sa da at saueholdet ville forbedre gårdsdriften.
Realiteten er at søkerens sauehold
aldri var ment å vare, og at lammefjøset var en trojansk hest
beleilig plassert ved siden av gårdsbutikken
slik at det kunne gjøres om til bar og restaurant.
Og det er det som har skjedd. Søkerens oppførsel er skammelig.
Den tyder på en grådig holdning,
det taler mot å gi planleggingstillatelse.
En tillatelse er i strid med det lovfestede målet om å bevare
og forbedre området med spesielt vakker natur.
Det er et spørsmål om sunn fornuft.
Å gjøre landskapet om til en parkeringsplass, med større belastning
visuelt og på transportnettverket, skader området og dets ro.
Det ville normalt aldri bli gitt tillatelse,
og det er ingen grunn til å gjøre det i dette tilfellet.
Takk, Mr. Streeten.
Etter denne omgangen fikk jeg tre minutter til å forsvare saken min.
Takk for at vi fikk komme.
Det er snakket mye om at dette området
er et område med spesielt vakker natur, og det er det.
Og det er fordi bøndene opprettholder det.
Bønder passer på skogen, hekkene, bekkene,
åkrene, holder det vakkert.
Men det vil ikke bøndene klare stort lenger
på grunn av den økonomiske tilstanden.
Vi bønder blir bedt om å diversifisere, og det er akkurat det dette forslaget er.
Det er diversifisering av jordbruksvirksomhet.
Jeg vet at forrige taler har laget en rapport.
Jeg har lest den. Hvis dere ser bort fra stavefeilene,
står det at parkeringsplassen skal være to kvadratkilometer.
Det er halve gården.
I min gamle jobb kunne jeg ha asfaltert over landsbygda,
men nå ville jeg ikke ha funnet på noe slikt.
Det er en veldig liten parkeringsplass, nøye planlagt.
Vi har allerede begynt å snakke med nabobøndene,
ideen er at vi skal stå for storfekjøtt og poteter,
noen andre kylling og melk, og til sammen blir det
lokalprodusert mat som selges i denne restauranten.
Alle er veldig begeistret.
Vi trenger ikke bygge noe. Bygningen er der allerede.
Så jeg anbefaler planene
og jeg håper veldig for gårdens skyld
og for alle gårdene i området at dere gir oss planleggingstillatelse.
Takk for at dere tok dere tid.
Du bør lære å stave.
Så skulle kommunestyret diskutere saken.
Og oppmuntrende nok fikk jeg litt støtte.
Jeg trodde aldri jeg skulle si dette,
men jeg er enig i alt Mr. Clarkson sa.
Jeg liker ideen om et kooperativ.
Vi bor i et landlig område, og vi må støtte bøndene.
De er i en vanskelig tid.
Hvis vi ikke støtter initiativ som dette,
så forsvinner de,
og hele landskapet i West Oxfordshire blir endret.
Om man kjører mot Diddly Squat fra Chadlington
er det halvannen km.
Det er først de siste 200 meterne du faktisk ser stedet.
Når du kommer lenger unna, er det knapt synlig.
Så trafikk-klagene.
Hvis vi aksepterer litt større trafikkvolum i distriktet
for bedre sysselsettingsmuligheter for familien din i fremtiden,
tror jeg at folk vil akseptere den ekstra trafikken
for de økonomiske fordelene dette gir.
Takk skal du ha.
Så kom innsigelsene.
Jeg tror en av mine bekymringer er den potensielt skadelige effekten
på den landlige karakteren og den naturskjønne roen i området,
pluss at det å ha en parkeringsplass for 70 biler i landlige omgivelser,
det slår meg som upassende.
Sett fra AONBs side
er det stor bekymring her,
om hvordan det passer inn i det.
Det er et område hvor man kan se nattehimmelen
på grunn av svært få boliger.
Jeg synes det argumentet er så frustrerende.
Vi snakker om "nattehimmelen".
Jeg kjenner ingen som ser opp og sier: "Å, nattehimmel."
Det bor mennesker i disse områdene og de trenger jobb.
Jeg ville bare nevne for min venn Dave
-at jeg går ut og ser på nattehimmelen. -Gjør du?
Jeg var ikke oppe til halv elleve i går
og så på Sky At Night uten grunn.
Takk, Cooper.
Har noen noe å tilføye?
Debatten hadde gått alle 12 rundene.
Ikke?
Og jeg håpet bare at sunn fornuft og logikk ville vinne frem.
Alle som støtter avslag, avgi stemme.
Og de imot.
Søknaden avslås.
Faen, faen.
NESTE GANG
Det vil ta 30 år før vi går med overskudd.
-Du kan anke. -Statsråden?
Hva er det?
Hvis dere er klare, gå.
Herregud! Se på dette.
Det er fantastisk.
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen
Kreativ leder: Mari Hegstad Rowland