KAPITTEL 12 GREVLINGTRØBBEL
Det var ingen tvil
om at kyrne var et hyggelig tilskudd til Diddly Squat.
Flinke kyra.
Er de ikke flotte? Virkelig. Bare se på dem.
De kom hit for å fornye jorda, og de gjorde en god jobb.
Hei, Pepper.
Hvordan har du det i dag?
Men for å få økoprosjektet til å lønne seg,
måtte de produsere kjøtt til min nye restaurant.
Kom igjen, Deanie.
Så en måned tidligere brukte vi 500 pund
på kunstig inseminering av Deanie og Pepper.
To kviger potensielt drektige.
Kom igjen, kyra.
I dag skulle veterinæren Dilwyn
finne ut om behandlingen hadde fungert.
Jeg skanner dem.
Det kommer en ultralydstråle derfra,
og da får du se hva jeg ser gjennom disse.
-Du har brillene på. -Jeg har brillene på.
Ok. Det er livmoren.
Vi skjærer gjennom livmoren og ser på snittflaten.
-Ja. -Disse tingene,
når gravide... Jeg har aldri sett en baby.
De viser deg ultralydbildene, og jeg ser aldri en baby.
-Den ser ut som en bønne. -En bønne.
-Jeg kan ikke se en kalv her. -Herregud!
Så hun er ikke drektig, så vidt jeg vet.
Kom igjen, Pepper, vennen.
Der går hun.
-Akkurat. -Her, ja.
Jeg tror hun er drektig.
Så vi ser etter en bønne?
En hvit bønne i svart væske.
Kom igjen, Pepper.
Nei, hun er ikke drektig.
Faen. Faen!
-Litt trist, ikke sant? -Ja.
Dere må avgjøre hva dere vil gjøre nå.
Vi må gjøre dem drektige på et vis.
Hvis vi prøver inseminering en gang til...
Hvis vi gjør det, og det ikke fungerer,
får vi et gap
der folk kommer til restauranten
og vi må servere dem salat.
Ingen vil spise den dritten.
Dere kan hente inn en okse. Timingen er bedre med en okse.
Mengden sæd fra oksen er mye større
og ferskere.
-Er det lov å ha okser gående rundt? -Ja.
Du må sette opp skilt.
-Ja, det er greit. -"Vokt deg for oksen."
Det ekstreme alternativet, som ikke er så populært,
er å spise kvigene.
-Spise dem? -Slakte kvigene.
-Vi ga dem navn! -Det er en idé.
Jeg spiser ikke Pepper, dermed basta.
Disse to er kvigene som ble kjøpt for avlsformål.
Velkommen til gårdsdrift.
Med den forferdelige tanken
bestilte jeg en ny dyr insemineringsrunde,
selv om muntre Charlie hadde sagt at her omkring
var det stor risiko for at kyrne ikke ville leve så lenge.
Tidligere i uken hadde han med et kart
som viste den alarmerende spredningen av dødelig bovin tuberkulose i området.
Det er en hotspot i denne delen av verden.
Herregud!
Det er nærme. I Bledington.
Se på Norton.
-Ja. -Jeg vil si det er nærmere.
Det er halvannen kilometer herfra.
Siden Dilwyn var her, satte jeg meg ned med ham for å bli fullstendig informert.
Kyr kan enten få det fra andre kyr med tuberkulose
eller fra ville dyr.
Hjort og grevling.
Ja. Kyrne er ganske nysgjerrige.
Når en grevling går over jordet,
går de bort og snuser på den.
De kan ikke gjøre det med hjorten, for hjorten stikker av.
Det er et møte mellom grevlingen og kua.
Og saken er, med hjort og rev,
at du kan skyte rever og holde dem unna eiendommen.
Du kan ikke skyte grevlinger og holde dem unna.
Arten er vernet siden midten av 1980-tallet.
For å stoppe grevlingkamper.
Men grevlingkamper er ikke noe problem lenger.
Så jeg synes myndighetene må endre
hva er vernet og ikke,
for noen av dyrene er overbeskyttet for øyeblikket.
Og hvis en av kuene mine får det,
-må den skytes? -Ja.
Det må den. Ja.
Vet ikke hva jeg skal gjøre.
Brian May løper rundt og sier:
"Grevlinger er skjønne", hver uke.
"Er de ikke søte? Er de ikke lodne?"
Så jeg kan ikke skyte dem, fordi alle synes de er søte.
Vet ikke hva jeg skal gjøre.
Du har en stemme. Kanskje du burde...
Jeg har en stemme på grunn av dem...
Siden jeg har dem, kan vi ikke bryte loven i det stille?
Jo, men...
Kan ikke dere dra og lage
juleepisoden eller noe en ukes tid?
Kom tilbake om en uke.
-Vi kunne ha løst grevlingproblemet. -Løst grevlingproblemet, ja.
Etter samtalen med Dilwyn ville jeg finne ut
hvor mange grevlinger som bodde på gården.
Står til, Tom?
Derfor ringte jeg naturverneren Tom...
-Alt bra? -Ja.
...som i forrige sesong
satte meg på plass i spørsmålet om vånd.
Hva om vi bare graver opp hele området?
Våndene får ikke vite det. Så legger vi det her borte.
-Nei, Jeremy. -Hvorfor ikke?
Tom hadde med seg grevlingspesialisten Andy.
Det er her de hovedsakelig går. Den veien.
Og vi dro av sted for å lete etter bevis på grevlingliv,
som bekymringsverdig nok ikke tok lang tid.
Du har et par veldig aktive hull her.
Ser du hvor mye jord som har blitt kastet ut?
-Her borte. -Herregud.
Mye aktivitet her.
Du har en stor inngang her.
-Ja. Flere spor der? -Ja.
Det ser menneskeskapt ut, ikke sant? En slags viktoriansk kloakk.
Den andre er helt enorm. Her borte.
Herregud.
Hvor stor er et grevling... Under bakken?
Hva tror du, Andy?
Noen av dem kan gå opptil 40 meter under bakken,
men vanligvis fem, ti, femten meter ned.
Det vil være flere kamre.
-Fem eller ti meter? -Ja, meter.
Tenk deg en på 40 meter. Det er enormt.
Toms røde flagg hamret inn problemet.
Og han var rask til å advare meg mot å tenke det han trodde jeg tenkte.
Dessverre er dette et av de mest
tungt vernede pattedyrene i landet.
-Kan ikke skyte dem? -Nei.
-Eller gasse dem? -Nei.
-Eller fylle hullene deres? -Nei.
Det er alltid nei. Men la oss si det slik.
Jeg har en venn
som bor i nærheten,
og han håndterer grevlingproblemet
om natten.
Hva skjer med ham hvis det avsløres at han
-skyter grevlingene? -Hvis han ble avslørt...
Å skade hiet, skade en grevling, drepe en grevling...
Hvis det kan bevises at du har gjort det...
-Nei, min venn har gjort det. -Hvis han har gjort det,
risikerer han 12 måneders fengsel.
-Jeg skal si det til ham. -40 000 pund i bot per grevling.
-Per grevling? -Og per hi.
-Så han kan få store problemer? -Ja.
Ikke forstyrr hiene.
Nei.
Det var selvfølgelig alltid en liten sjanse for at hiene var tomme.
Så kameramannen Casper satte opp noen miner.
Jeg mener viltkameraer.
Og resultatene var skremmende.
Siden min stakkars flokk var i kraftig undertall...
...måtte jeg bruke enda mer penger
på beskyttelsestiltak mot grevlingene.
På den ulendte biten der.
Vi hevet høyden på vanntrauene.
-Ta den, grevling. -Perfekt.
La strøm i gjerdene nær hiene deres.
Og satte opp nye fôrtrau.
Sånn.
Har disse rørene på siden,
så når grevlingen kommer og setter labbene her,
faller den ned. De kommer ikke til kumaten.
Så han kan ikke spre bakteriene sine.
Utmerket.
Og de dyre kujobbene var ikke ferdige,
for nå som vinteren nærmet seg, måtte vi bygge fjøs til dem.
-Kan jeg bare spørre? -Ja.
Hvorfor må kyrne komme inn om vinteren?
Hvorfor må vi bygge alt det?
Bakken tåler dem ikke, som regel.
De veier jo omtrent et tonn.
Ja, noen kyr veier litt mer,
men våre veier omtrent et tonn. I vintermånedene
blir bakken full av vann.
-De får det opp til hit. -De ødelegger bakken.
-Så de må inn i fjøset. -Ja.
Folkene som bygger fjøset sa at hvis jeg ville være til nytte,
kunne jeg fjerne jorda de gravde opp
for å jevne ut underlaget.
Jeg synes at hvis du skal gå med en,
er det best å være på den sikre siden og gå med to. Bare én er latterlig.
Sånn ja. Jeg er helt trygg.
Jeg har en dobbel XL til deg...
Drit og dra.
Da jorda var lastet,
tok jeg den med til et lite, forlatt steinbrudd øverst på gården.
Sånn. Full fart.
La oss se om jeg får dette ned i hullet.
Vipper.
Ja.
-Hallo. -Hei.
-Står til? -Bra. Og du?
Bra.
Så dette er fra...
-Fjøset? -Fjøset, ja.
Bare du har fylt ut søknaden om avfallslisens, går det bra.
-Hva? -Du har ikke fylt det ut, hva?
Nei, Charlie. Det er mitt steinbrudd.
-Jeg vet det. -Så jeg flytter...
-Hvis du har... -Men hvordan vet du...
Du må erklære
at jorda du legger i, er fri for forurensning,
så du må fylle ut en søknad.
-Finnes det et jordpoliti? -Ja.
Det finnes alle slags politi.
-Uansett, jeg har gode nyheter. -Hva?
Har du sett Kalebs rullebane i rapsen?
Rullebanen viste seg å være et uomtvistelig bevis
på at den selverklærte beste bonden på Diddly Squat
hadde driti seg ut.
Det brune er der Kaleb glemte å så.
Morsomt.
Jeg forlot oppgavene mine umiddelbart for å ta med Kaleb på en liten kjøretur.
Jeg har et spørsmål til deg.
Dette rapsjordet, da jeg satt i lastebilen...
Du kan se det selv i Range Roveren.
Ja, jeg kan se det.
Jeg vet hva du kommer til å si. "Du glemte litt."
-Jeg glemte det ikke. -Beklager, Kaleb,
dette er ikke litt, det er...
Ja, men jeg glemte det ikke. Helt sant.
Se, hvis det er seks meter, er det den nøyaktige bredden på maskinen.
Én, to, tre, fire, fem, seks.
Ja, men jeg glemte det ikke.
-Den nøyaktige... -Hvis jeg hadde glemt det,
ville jeg innrømt det, men det vokser raps der.
Se. Det er en rapsplante der og der.
-Nei, Kaleb. -Rapsplante der.
-Sådd. -Sådd.
-Ikke sådd. -Det er sådd.
Du har ikke sådd det.
Vel og bra å si at det vokser raps der.
-Det er én... -To, tre, fire, fem.
Det er en løvetann.
Det er ikke min feil.
-Jeg tar ikke skylden for dette. -Hva?
Hvem var det? Nicholas Witchell?
Judi Dench? Hvem gjorde det?
Siden Kaleb var tidvis inkompetent
og jeg var konstant ubrukelig,
var det rart at vi ble invitert til British Farming Awards i Birmingham
for å motta en medalje.
Naturligvis sa Kaleb at han trengte en ny frisyre.
Noe som betydde at vi var sent ute.
Men heldigvis betydde min andre jobb
at jeg hadde den rette bilen den uken
for å komme oss dit i tide.
For helvete!
Jeg vil ha en.
-Vil du ha en av disse? -Ja.
Lamboer er best. Hvis du skal ha en virkelig idiotisk bil,
må du ha en Lamborghini,
for de er de mest idiotiske bilene.
Man må bare elske den.
Fortell om håret ditt.
Hva kaller du den stilen?
Hva sa du til frisøren?
"Kan jeg få trikkelinjer?" Og hun skjønte det.
Greit, men så det på toppen...
Det er permanent.
-Nei. -Jo!
Det er helt annerledes enn den gamle.
Det er litt volum der.
Du og Gerald bør starte en ny britisk detektivserie
kalt Perm and Mullet.
Jeg synes det høres ut som et par etterforskere
som reiser rundt og løser kriminalitet på landsbygda.
Gården min, alt dette.
Hva er dette? Er det deg?
Ja. Denne gården her.
Så du har glemt noe her også?
Jeg tror jeg husker det vagt.
Da mørket falt på, ankom vi jordbruk-Oscar.
Sånn. Sett meg av der borte.
-Hvor? -Ved den røde løperen.
Jeg slipper deg ikke av der.
-Hvorfor ikke? -Gjør det ikke.
-Der. -Jeg er ikke sjåføren din.
Det er min pris.
-Det er ikke din pris. -Jo.
Vær så snill, der.
-For guds skyld. -Takk. Ja vel.
-Takk. -Du skylder meg en for dette.
Parker bilen.
Står til?
-Ikke så langt unna. -Hold kjeft.
Nå må jeg kjøre rundt kvartalet. Herregud!
Står til?
På innsiden fortsatte Kalebs rød løper-øyeblikk.
Vi vil bare ha en selfie! Det er alt.
Du fortjener en medalje!
Kan vi få et bilde?
Ja, den eneste forskjellen på genetisk modifisering
er at du kan sette inn DNA fra forskjellige organismer.
Men med genredigering endrer du selve organismen.
Se de små mansjettknappene mine.
-De er rå! -Det er så søtt!
Hvor fikk du dem fra?
Når den landlige Brad Pitt var ferdig med rundene...
God kveld, mine damer og herrer!
...satte vi oss for prisene,
som ble delt ut av ingen ringere enn Vernon Kay.
Mine damer og herrer, dere er de store, de gode, de fantastiske
i det britiske jordbruket.
Han hadde så rett.
James Drummond! A&WJ Drummond!
Den neste timen så jeg priser som ble delt ut til ukjente helter.
Tusen takk.
ÅRETS STORFE-INNOVATØR
Folk som jobbet dag og natt, prisgitt været,
verdenspolitikk og Whitehall-vås,
bare for å gi oss alle mat på bordet.
Så jeg følte meg ganske ydmyk da dette skjedde.
Flying the Flag For British Agriculture-prisen:
Kaleb Cooper og Jeremy Clarkson!
Jeg er åpenbart en bedrager her.
Selvfølgelig. Jeg er ikke bonde.
Jeg er i beste fall bondelærling. Ikke nikk!
Jeg hadde ikke klart det uten ham.
Mine damer og herrer, Kaleb Cooper!
Jeg vant en pris!
Hadde dette vært Oscar,
ville alle nå ha reist
til Vanity Fair-nachspielet.
Men her var det tid for den årlige siderdrikkekonkurransen.
Vi har en vinner. Bra.
Neste morgen, mens Kaleb kom over bakrusen...
220 meter.
...var jeg tidlig oppe og planla en Boss Hogg-manøver.
Akkurat.
Hver bokstav blir 15,5 meter lang.
Bare surr.
Nei.
Én, to, tre, fire.
Her.
Dette er en S.
Flott. Der.
Denne jobben vil ta lang tid.
Men det er verdt det.
Markblomstfrø, bra for fuglene, bra for biene.
Og en nyttig påminnelse til Kaleb
om å ikke være på Instagram når han kjører traktor.
Ja, sånn.
Meldingen min var sådd, og det var på tide å ta tak i dagens jobber.
Først var et besøk fra min NFU-representant, Georgia,
som lærte meg å kjøre traktor i den første serien.
Hallo!
Men i dag var hun her for å snakke om grevlingplagen.
Tuberkulose betyr ikke bare et økonomisk tilbakeslag,
du kan ikke gjøre noe før du blir kvitt tuberkulosen,
fordi gården din blir så å si nedlagt.
Du blir pålagt restriksjoner.
-Så kyrne... -Du kan ikke selge biff.
Nei. Og kyrne du mister til TB...
Du kan ikke kjøpe nye, du får ikke noe inntak.
Produksjonen stoppes,
for du ikke kan selge kyrne dine.
Og da er jeg ute av storfemarkedet.
Ja. Ikke bare koster det bøndene levebrødet deres
og en stor del av overskuddet...
Noen må gi opp flokkene sine
og gårdsdriften på grunn av sykdommen.
Det kostet skattebetalerne 150 millioner pund i året vi har bak oss.
Skattebetaleren betalte 150 millioner pund for å slakte storfe
-smittet av TB. -Alle tiltakene.
Og bøndene blir bokstavelig talt utslettet av det.
Men vi må ha en større forståelse av sykdommen,
for det er bare positivt.
Derfor tenkte jeg du kunne være interessert i disse.
Ideen med dette prosjektet
er å se på om det er TB i grevlingskrottene.
-Akkurat. -De må være
veislakt eller blitt funnet døde.
Noen ganger når du kjører, ser man dem i veikanten.
-Ja. -Hvis det er relativt ferskt,
er det en god kandidat for dette prosjektet.
-Så hvis jeg fant et kadaver på veien... -Ja.
...ferskt, som om jeg kjørte på den.
Ikke jeg. Noen har kjørt på den.
Det kan være meg, men... eller Kaleb.
Vi legger den i posen, og hvis den har tuberkulose,
er det sannsynlig at de andre grevlingene her
har TB.
Det handler om å bygge et bilde av et stort landskap.
-Så... -Hvor mange grevlinger
må bli påkjørt for et meningsfullt tall?
"Funnet". I Oxfordshire ser vi etter 100.
Så alle naboene mine må finne døde grevlinger?
Veislakt, eller de blir funnet døde.
Når du finner en grevling, før du tar på den,
gjør du klar disse posene.
Forviss deg om at grevlingen er død.
Hvis ikke ringer du veterinæren din.
Ikke slå med en hammer.
Nei, du slår den absolutt ikke med en hammer.
Så vi lå godt an med grevlingene.
Og det gikk fremover med fjøset.
Så jeg kunne vende oppmerksomheten tilbake til å lage råvarer til restauranten.
Det første prosjektet startet for en stund siden
da jeg kjøpte en andel av et lokalt bryggeri
og ba Rick, bryggerimesteren, om å lage en pils
med Diddly Squat-bygg.
-Så det er her det kommer fra. -Akkurat.
Og nå, et par måneder senere, var den klar til prøvesmaking.
Har ølet et navn?
Jeg har en idé.
Bra.
Det er en stein,
den er ikke helt på gården, men veldig nær vårbyggen.
-Ja? -Den heter...
...Hawk Stone.
Den ble satt der av neolittiske mennesker for tusenvis av år siden.
Stonehenge-aktig.
Det høres kaldt ut.
-Ja, ikke sant? -Det høres Cotswold-aktig ut.
-Ja vel. Er det denne? -Ja.
Det er godt øl.
Forskjellen mellom premium og dette nye brygget
handler også om humle.
Vi har valgt ut noen ganske interessante humler.
Den ene har melon-aktige egenskaper.
Den heter Hull Melon.
Det er fra den ene humlen.
Men du får kanskje andre fruktige smaker
fra en humle som heter Mandarina Bavaria.
Den er flott.
Jeg synes det gir en myk og ren stil.
Så hvis du lager en øl med mye mais
eller et umaltet tillegg, for eksempel,
som brygges autentisk etter tysk...
Hvis jeg skal være ærlig, ble Ricks forelesning litt uklar.
Men selv om jeg hadde smakt mange glass av denne deilige nye pilsen,
følte jeg at jeg burde bidra litt.
Greit.
Dette er en velværeøl.
Det er en spa-øl.
Siden mannen de filmet bare pratet tull...
Jo. Hvis du går til et spa, bør de si: "Vil du..."
...bestemte crewet seg for å bruke tiden til noe bedre,
og jeg ble kjørt hjem av en ekstremt tålmodig regissør.
Det er moro å utvikle sitt eget øl.
Ja.
Litt...
Han kan justere det. Det er det bryggere gjør,
han har en grad i det.
Ja.
Hør hva jeg skal gjøre.
Gerald.
Diddly Squats ølekspert, la oss være ærlige.
Jeg har en kasse i bagasjerommet. Jeg skal be ham
komme og si hva han synes.
Ja.
Tilbake på kontoret satte jeg sammen dommerpanelet.
Ti over seks.
Det er øltid.
-Dette er vårbyggen. -Ja?
-Vær så god. -Fin og klar, ikke sant?
De neste par timene jobbet vi oss gjennom kassen
og diskuterte mange viktige spørsmål.
Jeg liker en øl på en varm dag.
-Ja. -Jeg gjør det.
Hard arbeidsdag. En øl etterpå.
Hvis jeg tar en øl... Jeg elsker lukten av øl.
Kloke ord.
-Hva sa... Session beer? -Ja.
-Han tar en sesh. -Session beer?
-Ja. -Har gjort det en stund.
Siden ølet fikk en enstemmig tommel opp,
gikk jeg videre til restaurantprosjekt nr. 2, potetene.
Til tross for marerittene de skapte i det første året med gårdsdrift,
ville jeg dyrke dem igjen.
Bra, folkens. Flott jobbet.
For jeg hadde funnet ut hvordan jeg skulle gjøre dem lønnsomme.
Lage potetgull.
Ja?
God nok kvalitet, ikke sant?
Vet du hvor mange poser potetgull vi får av dette?
En god del.
Seksten tusen.
Ok.
Når vi trekker fra kostnadene, det fortsatt over 13 000 pund fortjeneste.
Det er det ikke, for vi har ikke en maskin.
Vi skaffer en maskin.
En god investering om vi fortsetter med dette.
-Hvorfor ikke? Vi kan poteter. -Ja.
-De er ganske gode... -Fortsatt Melody?
-Ja. -Jeg elsker Melody.
Vi kunne steke dem i vår egen vegetabilske olje.
Krydre med vår egen chili.
-Ja, chili, bra. -Chili.
Grevling. Potetgull med grevlingsmak.
13 000 pund.
Og så, en frisk desembermorgen noen uker senere,
kom potetgullmaskinen.
God morgen.
-Står til? -Står til?
Bra. Det er som et helt kjøkken.
Ja.
-Nå trenger vi bare et sted å sette det. -Ja.
-Helt elektrisk. -Helt elektrisk.
Ok, bra.
Er det mulig å flytte denne bilen?
Det er Lisas datters bil.
Jeg skal se om jeg finner nøklene.
Det ville vært fint.
Akkurat.
Helvete! Hva var det?
Hva kjørte jeg over? Jeg ser ikke.
Jeg tror det bare er et kumlokk.
-Er det en kum der? -Jeg tror det.
Ja, det er det.
Faen.
Jævla...
Akkurat. Klar bane.
Jeg trodde du var god til å kjøre bil?
Det var i gamle dager.
Med potetgullkjøkkenet koblet til vann og strøm, begynte vi.
Her er potetene.
-Skylle eller vaske dem? -Bare skyll dem.
-Fordi de skal inn her... -Ja.
...som skreller dem.
En mandolin for å skjære poteter.
Ja, jeg kjøpte den her om dagen.
-Se. -Ja.
Du tar den ned slik, men fingrene er der.
Hvis den blir for lav... Se.
Tenk så lett en finger kan...
Faen ta.
Hvorfor gjorde du det?
Du skar nesten av hele greia.
-Faen. -Det er ille.
Bokstavelig talt ned til beinet.
Faen!
Det sitter igjen!
Herregud, det sitter igjen! Se.
Der er det. Det er huden din.
-Det er det. -Der er tommelen.
-Det er faktisk tommelen min, hva? -Ja. Det er blod overalt.
Siden ingen vil spise potetgull med tommelsmak, ble jeg bandasjert
og føyset ut av døren av Lisa...
Hvorfor gjorde du det?
Jeg prøvde å skjære den opp.
Og jeg sa at det er et knep for å ikke skjære av seg fingeren.
...som fortsatte alene.
Stek, småtasser, stek!
Sånn ja.
Nydelig.
I mellomtiden hadde jeg funnet en jobb som var mye tryggere.
Faen.
Juletre.
Vent, beklager.
Det er fra legen.
Jeg må til sykehuset.
Til professor et eller annet, Manor Hospital, Beech Road, Oxford,
kvart på sju i kveld.
Jeg må til plastikkirurg, fordi...
Hvis du er sart, ikke se på dette.
Jeg skal vise et bilde av tommelen min.
Det er...
Det er beinet du kan se der inne.
Den kvelden på sykehuset, med Lisa på filmoppdrag,
ble jeg lappet sammen av en mann med stødig hånd.
Han har sydd på den gamle hudbiten
som kanskje er en potetbit.
Vi har bevist at matlaging er farligere enn gårdsarbeid.
Matlagingen din.
Noen dager senere var tommelen på bedringens vei,
og mens jeg kjørte langs utkanten av gården,
fikk jeg endelig en grunn til å finne frem en av Georgias grevlingposer.
Se på det.
Fersk, se. Fortsatt myk.
Se på de tennene.
Som den bruker til å rive pinnsvin i stykker,
klørne for å dra dem fra hverandre.
Jeg skal legge den i pose.
Hansker.
Pose.
For helvete!
Herregud, din feite...
Hvor mange pinnsvin har du spist?
Herregud.
Forferdelig dyr.
For skattebetalernes regning
ble grevlingen sendt til TB-testing.
Og jeg var ganske begeistret for navnet på budfirmaet.
For nyhetene fra den lokale melkebonden,
som forsyner butikken vår med melk, var ikke gode.
Hei, Emma. Står til?
Vi har fått TB igjen, så...
-Du tuller. -Nei.
Det er ikke bra. Litt ille.
-Å nei. -Ja.
Hva må dere gjøre?
Når den får TB?
De setter en stygg grønn merkelapp på den,
og vi må isolere den til de kan ordne transport og...
Så den må slaktes.
Ja. Den skal slaktes.
Kvige som skulle ha fått kalv senere i sommer. Så...
Hvor mange har dere mistet til TB nå?
Omtrent 60.
Herregud.
Så halve flokken.
Vi skulle ha melket 120, og nå melker vi 60.
Så ja, ikke en levedyktig bedrift for øyeblikket, egentlig.
Det er slik livet er for så mange kubønder i disse dager.
Sjeleknusende.
Men i det minste var vinterhjemmet til min lille flokk endelig klart.
Og vi fikk den perfekte dagen for å flytte dem inn i det.
Jeremy, her!
Herregud.
Jeg har ikke sett regn som dette på lenge.
Jøsses.
Den går denne veien.
-Er det vinden? -Kan ikke...
Jeg sitter fast.
Herregud.
Jeg håper ikke kyrne protesterer på å bli tatt inn i dag.
Det klarner.
Elsker du ikke å drive gård?
Ja. Det er yndlingstingen min.
Helvete heller. De har faktisk snø på seg.
Kom igjen.
Kom igjen!
Kom igjen, kyra. Hei på deg.
Kom igjen.
Faen.
Hva er i veien med denne kua?
-Så du det? -Dyttet den deg?
Prøvde å sparke meg.
Det er den aggressive.
Nei, nei! Slutt!
Slutt!
Hva faen?
Hei, slutt!
Jeg blir angrepet av en ku!
Rett inn i fjøset, helt bak, Jeremy.
Kom igjen, kyra.
Vi har et nydelig nytt hus til dere.
Det eneste problemet var at de ikke var særlig interessert i det.
-Rop på dem. Fort. -Kom igjen, kyra.
Å, for himmelens skyld.
Hva er det med de to?
Kom igjen, kyra.
-Flinke kyra. -Kom igjen.
Sånn ja, kom igjen.
Det må sperres av her også.
-Gå nå. -Gå nå.
Herregud, en av dem er fjellklatrer. Kyrnes Chris Bonington.
-Jeremy, mat dem på gulvet! -Jeg går rundt.
-Fort! Åpne døren! -Flink jente!
Kom igjen. Jeremy, bli der!
Faen.
Kom igjen.
Lisa, gå den veien.
Kom igjen.
Herregud.
Jeg hater denne kua.
Vi bestemte oss for å la fjellkua slite seg ut,
og dro for å hente de unge fra et annet jorde.
Leppene mine er tørre. Jeg trenger vaselin.
Jeg har brystvortebalsam. Det er veldig bra for leppene.
-Kan jeg låne litt? -Ja, det kan du.
Du har forandret deg.
Herregud! Kom igjen!
Visstnok berømt for å kjøre bil.
Kom igjen, ku.
Da det mørknet, ble kalvene introdusert for sitt nye hjem.
Se der.
For et flott syn.
Det var imidlertid én jobb til.
Hente fjellklatrerkua.
Kom igjen.
Kom igjen, ku.
Flink ku. Kom igjen.
Kom igjen.
Og der ja. Hun går igjen.
Den kan se... Se!
Den kan se hotellet jeg har bygget til den.
Den kan lukte strøet.
Men nei, den bare stikker bort dit.
Dust. Kom igjen.
Jeg gir meg ikke.
Herr Ku!
Kom igjen.
Neste morgen, etter å ikke ha gitt etter,
var fjellklatrerkua endelig i fjøset.
Og mens flokken spiste frokost, gikk jeg gjennom posten.
Vi har resultatene for grevling 350, som vi sendte inn.
Denne har testet positivt.
RESULTAT POSITIV
"Vi har isolert bakterier
"i samme gruppe som den som forårsaker bovin tuberkulose."
Så det er sannsynlig at alle grevlingene på gården har tuberkulose.
Nei.
Hva har du der?
Dagens post.
Faen.
Nå måtte vi finne ut om grevlingenes TB hadde spredt seg til mine stakkars kyr.
Og heldigvis var timingen god,
siden det var tid for deres halvårlige TB-test.
Stressende dag i dag.
Hei, Dilwyn.
Jeg skal injisere tuberkulin, som er inaktivert TB.
Jeg skal sprøyte det inn i huden.
Og hvis de har vært eksponert for tuberkulose tidligere,
-vil de reagere på injeksjonen. -Skjønner.
Flink jente.
Bra.
-Er det alt? -Ja.
Hun kommer ut, og vi ser på henne om tre dager.
Flink jente.
Sånn ja.
Pepper. Kom igjen, vennen.
Flink jente.
-Ja. Bra. -Rolig.
Sånn ja.
Angrepskua?
Nei, nei.
Du må vite at vi har kontroll, ikke du.
Jeg er god, ikke sant?
-Hun er voldelig. -Vi trenger et navn til henne.
Djengis Khan.
Er det sandal-fyren?
-Hvem? -Sandal-fyren?
Djengis' sandal.
Djengis...
Jeg hørte om ham på en Young Farmers-fest.
-Gandhis sandal. -Ja.
Gandhi og Djengis khan er ikke det samme.
Hva er forskjellen?
Gandhi var en fredselskende inder fra det 20. århundre
som oppnådde uavhengighet for India.
-Ja. -Djengis khan
drepte og voldtok millioner av mennesker.
Virker som en kødd.
Ja, du kan nok si at Djengis khan var en kødd.
Vanskelig å hevde at Gandhi var en kødd.
Til slutt hadde Dilwyn testet alle de 19 kyrne.
Det er ikke gøy.
Jeg hater det.
Jeg blir nervøs. Jeg liker disse kyrne.
Jeg liker dem.
Jeg har sett kyr få tuberkulose, og bare: "Det var det."
Jeg vet ikke med deg. Følte du at...
Jeg er dritnervøs, for vi får ikke vite det før på mandag.
NESTE GANG
Ja vel.
Sannhetens øyeblikk.
Søkerens opptreden er skammelig.
Alle de som går inn for avslag, avgi stemme.
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland