KAPITEL 11
FEDTERI
Jeg var ivrig efter, at bygherren Alan
skulle påbegynde arbejdet for at gøre lammeladen til en restaurant.
Men før han kunne det, skulle jeg have de lokale myndigheders godkendelse.
Nu skal jeg mødes med kvinden,
der driver planlægningsdepartementet i West Oxfordshire kommune.
Så jeg... Hvis hun ikke vil filmes,
stopper de kameraerne, optagelser og det hele,
og går derind, for det er et virkeligt vigtigt møde.
Hvis jeg gør det forkert, og hun siger nej,
er min plan for det næste år ødelagt.
Der er hun.
Rart at møde dig.
Tak, fordi du kom.
Mødet, der også inkluderede voksne fra andre departementer,
varede i over en time.
Og da det var forbi, måtte Charlie og jeg finde ud af, hvor vi stod.
Manden, der står for kommunens økonomiske udvikling,
som vi lige har mødt, er meget positiv.
Det vil trække mange til området,
men Joan fra planlægningen...
Hun påpegede stedets følsomhed.
Hun er bekymret for, at det er et utroligt naturskønt område.
Hun kan ikke lide p-pladsen eller rodet, og det bebrejder jeg hende ikke.
Hun kan ikke lide toiletterne.
-Alt det forstår jeg. -Ja.
Som jeg forstod det, var hendes bekymring de lokale.
Vi er nødt til at engagere os med de lokale.
Du skal engagere dig positivt med dem, Jeremy.
Dette er landsbyen, godt halvanden kilometer fra laden,
hvor mit slag skulle stå.
Chadlington.
Det var folk her, der, efter første sæson blev sendt,
havde været mest irriteret over butikkens popularitet.
I forsøg på at opmuntre dem
besluttede jeg at lancere Operation hjerte og sind,
der skulle begynde her på min eng med vilde blomster.
Godmorgen.
Hvad har vi her?
I de sidste to år
havde jeg doneret halvdelen af mine vilde blomsterfrø
til en gartneriforening.
Nu ville jeg holde på nogle af dem for at give dem til landsbyen.
Dette er min yndlingsdel af gården, græsarealerne hernede.
Hvad er de frø værd, hvis man skulle sælge dem?
-Halvems, £100 kiloet. -Hundrede pund.
Det er langt den mest værdifulde afgrøde.
Formentlig, ja.
Kan vi bruge det i Chadlington?
Ja. Vi finder en plads.
-Undskyld, der... -Ja, et fly.
Det er her jord-til-luft-missilerne skal stå.
Jeg ser dem sjældent her. Men de ved, I filmer.
Nej, de er her konstant.
Hvis jeg skyder ét ned, tror de, det er et uheld.
Men efter to eller tre
finder flyversamfundet af det.
Ja.
Så må de bruge dagen med konerne.
Det er rigtigt.
Vink til naboerne. Operation hjerte og sind og sådan.
Så er vi her.
SPORTS- OG SOCIAL KLUB
Der er det. Det er mine frø.
Der er for £250.
-Hej, er Sue her? -Hvilken Sue?
Hvordan har du det?
-Cox. -Cox, nej, hun er her ikke.
Jeg vil give hende mine frø.
-Hun er her ikke. -Okay.
Til sidst fandt jeg nogen, der ville have mine frø.
Hej.
Er du gartneren her?
Nej, jeg er formand for kuratorerne.
Javel. Værsgo.
-Grønne orkideer. -Dejligt.
Sorte orkideer.
-Mange tak, Jeremy. -Okay. Tak. Tak.
Men ærligt talt var blomsterfrøene kun en opvarmning.
Hvis jeg skulle overtale landsbyen, ville det kræve en langt større gestus.
Så jeg fandt på én.
En, to, tre.
Perfekt.
Diddly Squat sponsorerer Chadlingtons fodboldklub.
Det er en god trøje.
-Rigtig god trøje. -Ja.
Startfløjten lød,
og min åbningskamp som klubsponsor var i gang.
Chadlington FC mod Chadlingtons reservehold.
-Kom nu, Chadlington. -Kom nu, Chad.
Det er underligt, at jeg spillede med dem i skolen.
De plejede at være holdet over os.
-Har du et billede, hvor du spiller? -Ja. Jeg havde langt hår.
-En anden frisure? -Ja.
Du er ret kvabset.
-Hvad mener du? -Buttet.
Kom nu, Chadlington.
Heldigvis var der et godt fremmøde for at se den nye trøje.
Kom nu, Chad.
Herunder Gerald og hans bror.
Det er vores bold.
Ligesom du kender navnene på alle spillerne i Chelsea?
Kan du alle navnene på dit sponsorhold?
-Selvfølgelig. -Nej, du kan ej.
Jo. Det er let.
Tilhængere, ikke? Cooper, Cooper, og Cooper.
-Nævn én. -Cooper, Cooper, Cooper.
Cooper...
-Ja. -Og der er Cooper.
-Det gør landsbylivet meget lettere. -Coopers overtagelse.
Fantastisk redning.
Kaleb var imidlertid meget hård med sin kommentar.
Det er noget pis.
Du laver fandme sjov med mig.
Rejs dig op.
Josh, op med dig.
Hvis du leder Emirates,
føles det mon så også sådan at se Arsenal spille?
For jeg er holdet sponsor, og jeg ved, hvordan han har det.
-Det er lidt anderledes. -Det er det samme.
Nej, bare en smule.
I halvlegen knappede spillerne energidrikkene op...
...og Gerald gav en rundvisning i klubhuset.
Hvor vi opdagede, at han var lidt af en lokal legende.
Det var ikke dig, fordi det er i farve.
-Se, der er en K. Cooper her. -Selvfølgelig er der det.
Jeg er i 80'erne her.
Gerald Cooper.
Hvor er du?
-Er det dig med samme overskæg? -Ja.
Gud, det er dig.
Du ser ud, som om du lige har sunget Tiger Feet,
og nu spiller du fodbold.
Du ligner noget fra Slade der.
I anden halvleg var der rigeligt med action.
Jøsses.
-Ja! -Ja.
Vidunderligt.
Snart begyndte jeg at indse, at mit næste køb
som holdsponsor skulle være en pointtavle.
-Hvad står den? -3-1.
-3-1, og du siger 4-1? -Jeg tror, det er 3-1.
-2-2? -Nej.
Den står 5-1.
Slutfløjtet lød efter en god kamp
for Chadlington FC.
-6-1. -Men Chadlington spillede med sig selv.
Og jeg håbede bare, at min investering ville give et afkast.
Tror du, det overtaler hjerter og sind i byen?
Det gør jeg.
FJERN VENLIGST STØVLER EFTER SPIL
Mens jeg fedtede for de lokale,
sad Charlie på sit kontor, hvor væggene sprudlede af fin kunst,
mens han knoklede med ansøgningen om restaurantplanlægningen.
Jeremy skal vinde over sognerådet, fordi de vil have en hel del at sige
til støtte for ansøgningen.
Men det er faktisk West Oxfordshires distriktsråd,
der vil afgøre, om restauranten kan gå videre eller ej.
Vi er nødt til at behage mange mennesker i planlægningsfasen.
Vi har politiet og vejvæsenet.
Vejvæsenet er virkelig efter gårdbutikken.
Politiet stopper hver anden dag for at overvåge trafikken.
Så adgang til og fra skal planlægges helt rigtigt.
Vi har arkæologiske undersøgelser,
vi har økologiske undersøgelser, der skal være korrekte.
Oxfordshire amtsråd
vil gerne vide, at det har en økonomisk fordel.
Vi er nødt til at overbevise området af enestående naturlig skønhed,
at det ikke vil være en plet på landskabet.
Så vi må lade dem vide, hvor vi planter hver hæk og busk,
så der ikke er lysforurening over dalen.
Det er et kæmpe arbejde og bureaukrati, og det skal ramme plet.
Det er ikke bare noget, der smides midt på landet.
I mellemtiden, tilbage på gården, kom dyrlægen Dilwyn på besøg.
Men for en gangs skyld ikke, fordi han skulle stikke armen op i et dyrs bagdel.
Ingen slagsmål. Kom nu. God hund.
-Man kan ikke have en gård uden hunde. -Se dem lige.
-Er de ikke smukke? -Er de ikke?
-Ja. -De er søstre.
-Okay, ja. -Og de er rævefarvede labradorer.
-Dem ser man ikke tit. -Nej.
Nej.
Hej, hvalpe. Hej.
-De skal have en ormekur. -Ja.
-Mikrochips. -Ja.
-Og... -Vacciner.
-Ja.
De er simpelthen det kæreste.
Jeg ruller dig og kilder din mave.
Det her er topmålet, synes jeg,
landbruget er forbi.
God hund. God hund.
Men selvom jeg ville bruge hele dagen på at kaste bolde til de her to,
var der tydeligvis en gård at drive.
Og med efteråret over os
betød det at få næste års afgrøder i jorden.
Efter den første serie af Clarksons gård blev sendt,
blev jeg hånet grusomt af mange landmænd,
der sagde at min tre meter brede kultivator var for lille til min traktor.
De vil ikke håne denne gang, fordi jeg har fået en ny.
Her er den.
En enorm og kompleks seks meter bred plade
af videnskab og tung teknik.
Godt, at jeg har så stor en traktor.
Nå.
Første job. Løfte. Op med den.
Lort!
Ned.
Hvis jeg ikke løfter den op så meget... Det er svaret. Ja.
Okay. Lad os prøve igen. Op.
Du almægtige.
Hvad...
Nej, det er ikke godt. Hvad fanden?
Kors.
Forudsigeligt nok valgte bonde-Yoda at dukke op i det øjeblik.
Den vil ikke bevæge sig.
Du har fire tons maskine bagved.
Hvordan gør andre det?
Du skal have en modvægt, din tåbe.
Da Kaleb havde vedhæftet vægten...
Nå. Stopper den problemet?
Det burde gå.
...satte jeg mod marken.
Jeg har 1,5 tons foran,
fire tons bagved og ni tons i midten.
Det er en tung skude til morgen.
Her er vi på markerne.
Denne maskine er ikke en kultivator, som vi engang brugte.
Det er bestemt ikke en plov, hvilket er dårligt for miljøet.
På sin vej opmuntrer den alle tingene som det her,
der ikke blev høstet ordentligt sidste år
til at blandes med jorden og at vokse igen.
Når det begynder at vokse, kommer vi og dræber alt
og så har vi et tomt lærred, hvorpå vi kan dyrke
næste års afgrøde.
Jeg forstår det ikke, men jeg ved, hvordan man gør det.
Jeg sænker den.
Sådan.
Jeg er landmand.
Jeg indså lige, at jeg faktisk begyndte min landbrugskarriere på den her mark.
Og nu er det den første mark, jeg dyrker til 2022.
Og det hele gik godt.
Indtil flere ture senere, hvor traktoren begyndte at opføre sig mærkeligt igen.
Jeg kan ikke...
Hvordan skal man dreje, når hjulene ikke rører jorden?
Hvad fanden?
Problemet var, at som min Lambo slugte brændstof,
var brændstoftanken ved at blive lettere,
hvilket betød, at der igen ikke var nok vægt foran til at holde hjulene nede.
Det er bare håbløst.
Jeg besluttede at køre tilbage til gården
og tanke op, før tingene blev værre.
Kom nu.
For mange omdrejninger.
Lad os prøve firehjulstræk. Det kan hjælpe.
Lad os prøve.
Nej. Lort.
Det er ikke bedre.
Hvordan fanden skal jeg komme ud derfra?
Op med sig.
Kom nu.
For helvede!
Jeg skulle tydeligvis finde lidt ekstra vægt,
og heldigvis dukkede der noget op.
Nej.
Er du klar?
Håndbremse. Drej håndbremsen.
Det virker.
For fanden.
Den næste dag skulle jeg have vendt jorden mere,
men der var nu et mere presserende problem.
Trods mine forsøg på at charmere de lokale,
modtog jeg stadig en lind strøm af klager.
Du ser stresset ud.
"Med en officiel lynvurdering på over 400 besøgende
"og tre timers kø til Diddly Squats butik,
"har den oprindelige lille opsætning
"forvandlet sig til en ikke-levedygtig operation.
"Det skaber en usagt mængde social trafik
"og miljøproblemer, der påvirker den lokale kvalitet..."
Det ville have taget mig hele dagen at skrive.
Og så har de sendt et billede af bussen. De har protesteret mod bussen.
De siger, der er for mange biler.
Og så kommer der en masse med bus til gården.
-Og det tuder de også over. -Ja.
Jeg ville elske at møde de mennesker,
der ikke har andet at lave end at skrive breve.
Jeg har så travlt. Du har så travlt.
Jeg har ikke tid til at skrive dig et langt brev.
Se.
"Jeg er træt af alt Jeremy Clarkson."
Se det her.
En mand i byen har startet en "Stop Diddly Squat"-crowdfunding.
De er bare...
Det rygtedes, at jeg nu skulle søge
om tilladelse til at åbne en restaurant,
ville jeg komme på det forkant og indkalde til landsbymøde.
Her.
Her har jeg skrevet:
"Da der ser ud til at være en vis debat i landsbyen om Diddly Squat,
"vil Jeremy Clarkson være i Memorial Hall,
"for at forklare sine planer og spørgsmål.
"Alle fra området er velkomne til at deltage.
"Der vil blive serveret vin og ost."
Der var en klage på kommunens side forleden,
hvor der stod: "Den såkaldte landmand på Diddly Squat..."
Fair nok.
"...producerer faktisk ikke noget på sin gård."
Det gør jeg.
Så sagde nogen "Den lammelade har aldrig været brugt til lam".
Vi har bogstaveligt talt dokumenterede beviser.
Det er niveauet af klager. Spørgsmålet om...
Det er derfor, jeg ville tage imod spørgsmål, så folk kan sige:
"Hvad laver du? Hvad er dine planer?"
Er du nervøs for det?
Ja, det er jeg.
Fordi damen fra sognerådet siger,
at dem, der er vrede, er virkelig vrede.
Altså virkelig vrede.
Ja, det er nervepirrende, fordi jeg har set Straw Dogs.
Jeg har set Local Hero.
Du ved, hvordan en landsby kan blive, når den pisker sig selv op.
Så kommer de med høtyvene, men forhåbentlig maner jeg til ro.
Næste dag havde rygtet om mødet spredt sig, og ikke på en god måde.
Nå, der står på Chadlingtons fællestavle, at jeg er djævlen.
At landbrugsprogrammet er djævlen. Djævlens arbejde.
Gården er Djævelens hus.
Så lad os se, om jeg kan gå derned og...
CHADLINGTON SÆNK FARTEN
Vi går efter et 70'er-bryllup-look, som jeg tilfældigvis kan lide.
Da landsbyens folk begyndte at ankomme, måtte kameraerne forlade salen,
fordi de lokale havde insisteret på, at der ikke blev filmet.
Derefter med Charlie og Kalebs ører presset fast mod vinduet
og mine personlige mikrofoner er tændt,
ventede jeg på, at alle satte sig og kom til sagen.
Vi blev overvældet af, hvad der skete, da programmet blev sendt.
Trafik og mudder og kaos og fart.
Det var et mareridt. Jeg er enig.
Så hvordan kan vi få det til at se godt ud?
Få folk til området og bruge penge,
men uden at spolere folk i landsbyens liv?
Jeg håbede, at mine indledende ord ville berolige vandene.
Det gjorde de ikke.
Du har ikke vist sympati eller empati med de mennesker, der bor i landsbyen
Du beskrev os som idioter.
Du sagde: "Hver landsby har en idiot, jeg har seks."
Jeg vil ikke kaldes en idiot.
Du bør ikke gøre det, du burde undskylde.
-Jeg undskylder straks. -Okay.
Du lyder slet ikke idiotisk, og dine punkter er gyldige.
Flere punkter på West Oxfordshires distriktsråds sige var dog idiotiske.
"Lammeladen er aldrig blevet brugt. Gården producerer intet."
Det er fjollede ting at sige, fordi vi producerer ting på gården.
Det er da fair nok.
Men faktum er, at du ikke er landmand.
Du er en mediepersonlighed, men vi er ikke Love Island.
Hvad?
Korrekt. Jeg er vært for Hvem vil være millionær?
og Grand Tour.
Men gården er min passion.
Du har ikke brug for indkomst.
Gården kræver indtægt.
Du har personligt ikke brug for en indkomst.
Hans bukser er helt sikkert nede i aften.
Det nytter ikke at sige, "Luk." Det kan vi ikke.
Vi skal have en indkomststrøm til gården.
-Men han svarer dem. -Det gør han.
Efter at de vrede lokale havde udluftet, kom så det vigtige spørgsmål.
Så du planlægger at gøre lammeskuret
til en café/restaurant/et eller andet.
Ja, vi har nu nogle køer allerede, nogle kvier, de vil producere oksekød.
Vi har vores æg og kyllinger.
Vi begynder at få alle de ting, vi har brug for til restauranten.
Hvad vi alle gerne vil høre nu, er dine umiddelbare planer
for at rydde op, trafikkontrollen og det hele.
Vi skal tale med Vejvæsnet om at fjerne keglerne.
Det bliver i morgen tidlig.
Det er en øjebæ lige nu.
Vi skal installere en bilvask, hvor folk kan vaske deres hjul
før de kører tilbage på vejen, så der ikke er mudder.
Et pænt skilt om, at man ikke parkerer på kanterne.
Der er flere ting, vi kan gøre for at gøre det en nyttig og god tilføjelse,
som man bare kører forbi og tænker, er pænt.
Jeg vil gerne have, at det er en god butik
med en dejlig lille café restaurant.
Kan vi alle have VIP-pas derefter?
Ja, vi laver et VIP-pas med rabat.
-Hvordan lyder det? -Fantastisk.
Og i den muntre stemning siger jeg farvel.
Okay, jeg smutter.
Pas på jer selv.
Det var meget bedre, end jeg forventede.
Vi fik lidt hårde ord ind til at begynde med.
Der var visse mennesker, der gik ind med en dagsorden.
Det sker altid, gør det ikke? Hvad kan jeg sige?
Men alle har ret til deres egen mening.
Man er nødt til at lytte, være oprigtig, vise sin bekymring, og det gør han.
Det var en god start.
Vi nød muligheden for at tale med ham.
Det er det vigtigste.
At engagere sig frem for at konfrontere.
Næste morgen, som jeg havde lovet,
gik jeg i gang med at få området omkring gårdbutikken ryddet.
SÆNK FARTEN
Hvilket krævede et møde med Lisa.
Vi er nødt til at starte nu.
Få de kegler op og væk.
Få det trådnet væk.
Alt det plastik og kasser derovre.
Få spandene skjult, som de skal.
Affaldet, som jeg kan se allevegne, skal væk.
Se den grimme halmballe. Det er forfærdeligt.
Har du set prisen på hø? Jeg vil ikke købe en til.
Se keglerne.
-Kom til en... -De er fra politiet.
De lagde dem derud. Vi stjal dem herind.
Ikke mig. Nogen har taget dem herind
og bruger dem, fordi de er bekvemme.
Bekvemt går ikke.
Se. Hvis idé er de blå skilte?
De er midlertidige i et par dage.
De har stået der i tre måneder.
Vi har de nye skilte nu til græskanten.
Jeg ved det godt.
Jeg kan tage mig af det, men så har vi ingen varer.
Det er fint
at designe flotte etiketter til tingene i butikken.
Men når butikken ser sådan ud...
-Det er forfærdeligt. -Ja. Hvad vil du gøre ved det?
Jeg har ikke tid.
Du aner ikke... Jeg er nødt til at gå...
I dag må jeg se, om en af de der,
hvad hedder de, studer eller tyre,
har en utilsigtet testikel.
Charlie kommer for at tale om de nye regeringsregler.
Jeg er bare oversvømmet.
Hvis jeg gør det hele dagen, har vi intet til butikken.
Undskyld, jeg sagde: "Du ser efter gårdbutikken.
"Så tager jeg gården."
-Det er butikken. -Jeg laver også
alle dine måltider.
Hvilken morgenmad? Hvilken frokost? Hvilken middag?
Jeg lavede min egen. Pølser og kartoffelmos.
-Nej, du gjorde ej. -Jo.
Det brændte på, fordi hundene sked,
og jeg skulle rydde op, mens jeg lavede mad.
Dine hunde, dit lort.
-Mine hunde. -Vores hunde.
Du ville have hunde, du fjerner lort.
-Jamen... -"Jeg er allergisk over for hundelort."
Det er jeg også.
Helt ærligt.
Sikken idiot.
Jeg mener, det er ulækkert.
Det var fint i sommer.
Og så kom regnen, og når det regner, er det noget lort.
RESPEKTER VENLIGST VORES NABOER OG KØR STILLE, TAK
Mens Lisa havde travlt med Operation oprydning,
pløjede jeg gennem de endeløse opgaver, som landbruget kaster mod dig.
Vent.
-Hvis du er derinde... -Jeg klatrer bare ud.
Jeg sad fast med en tyr.
-Hvorfor trak du den ikke ud? -Det her er nemmere.
Den var ikke stor, vel?
Her har vi pungen og ikke andet.
Lort.
Den er fri. Gudskelov.
-Skal jeg gøre det? -Nej.
Se så her.
For fanden.
Da jeg fik et ledigt øjeblik...
...en periode med høj...
...sørgede Charlie altid for at være der til at udfylde det.
Der er nogle nøgletal. Specifikationer. Alt afhænger af udbytte.
Så det er nettomarginerne på gården.
-Hvad mener du med margen? -Dit afkast er 0,75 procent.
Fordi dine omkostninger har ændret sig meget lidt. Hvor er det...
Den mørkeblå linje er 2021.
-Så det viser... -Ja.
Det er denne høst, den mørke linje.
Grundpillen i rotationen er hvede og rapsfrø.
Omkostningerne er de samme,
men den ekstra produktion er gået til bundlinjen.
Vi er nødt til at se på detaljerne.
-Det... -Jeg skal vise dig det.
Gud. For fanden.
-Den effekt har jeg. -Nej.
Jeg var bare smadret.
Landbruget slider mig op.
Oven i arbejdspresset
var vores lille Diddly Squat-verden nu under granskende øjne.
Mine aktiviteter lagde op til national debat.
Ifølge Carla i North Cotswolds tæt på,
er det ikke er første gang,
at Clarkson må føje de lokale, da han sprang sit hus i luften.
Folk blokerer en engang stille landsby,
der ikke er designet til så meget trafik. Folk venter i timevis på at komme ind.
De respekterer ikke området.
Det er argumentet imod.
Lad os høre fra Julie Gibb i Scarborough.
Godeftermiddag, Jeremy.
Vi har været på ferie i Cotswolds.
Vi kørte forbi og så alle køerne...
Med al den røre
ville jeg bare gemme mig på marken.
Så det gjorde jeg.
Jeg elsker den her del af dagen, på vej ud med traktoren.
Det er bare så fredeligt.
I slutningen af Forrest Gump, hvor Forrest kører på sin græsslåmaskine
på byens fælled i Greenbow, Alabama.
Sådan føler jeg mig her.
Alle de eventyr, jeg har haft i mit liv.
Og dog
er jeg endt med det her.
Og jeg elsker det. Jeg elsker det bare.
Kaleb skal virkelig give det her en omgang med ukrudtsdræberen.
Det skal han virkelig.
For jeg tror, at her skal sås forårsbyg i år,
hvilket er vigtigt.
For det skal bruges til...
For helvede da.
Jeg ramte telefonpælen.
Lort!
Okay.
Lort.
Jeg har ødelagt den.
Hele... Den er bukket.
Du kan se, at de peger... De burde...
Og den er ødelagt.
Lort.
Hvorfor satte de en telefonpæl der?
Der var kun én måde, situationen kunne blive værre på.
Pis.
-Har du ødelagt din ting? -Nej.
Du har virkelig nosset i det.
-For helvede. -Den der er også ødelagt.
Du er sådan et fjols.
Hver gang.
Jeg ved det godt.
Hvis vi retter den ud, falder den bare af, ikke?
Ja. Du skal rette det hele ud.
Skær det af, og svejs det på igen.
Hvor god er du til svejsning?
Du løser det.
-Jeg kan ikke svejse. -Du løser det.
Du løser det.
Jøsses.
Jeg har gjort alt det i morges.
Jeg tog den halve mark.
-Nej. -Jo.
Ikke den her mark.
Jo. Jeg har taget halvdelen af marken.
-Hvorfor sagde du ikke det? -Det er indlysende.
Halvdelen af marken er klaret.
Det kunne jeg ikke se.
-Kunne du ikke se forskel? -Nej.
Derefter diskuterede vi forsyningsvæsnet beskadigede pæl.
Du må hellere ringe og sige det.
-De har lige skiftet dem ud. -Det ved jeg godt.
Skal vi ikke bare ignorere det?
Der er sket mere skade...
Jeg ringer og siger, at de skylder mig en ny skive.
I satte en telefonpæl på min mark,
og jeg er for dum til at køre udenom.
Det var virkelig tåget. Jeg kunne ikke se den.
Lort.
Jeg troede, at min ydmygelse nu var total,
men tilsyneladende ikke.
Hej. Hvad er problemet?
Fortæl ham om problemet, Jeremy.
Jeg har haft en ulykke.
Så, for satan.
Du har flået den af.
Ja.
Du afskrev maskinen.
Problemet er, at det ikke er vores.
Den er kun...
Det er en demomodel.
Så...
Okay.
-Hvor meget koster den? -£20.000.
For fanden.
Med den gamle kultivator trukket ud af pension
fik vi til sidst jobbet udført.
Og så satte vi gang i boret.
Okay. Så er det nu.
Og begyndte at få lagt frø i jorden.
Som altid ledsaget af de traditionelle radioudvekslinger.
Nu er det ændret. Det er bare traktoren.
Den blinker "nul kilometer i timen".
Du har ødelagt blæseren, ikke?
Hvordan det? Jeg har ikke rørt nogen knapper.
Hvor er blæser-knappen?
Vejret holdt, og et par travle dage senere
var alle afgrøderne i jorden.
Godt klaret.
For der er kun en telefonpæl, der er let beskadiget.
-Det var ikke mig. -Nej. Det var mig.
Så var det tid til et søndagsfrokostmøde med Charlie,
der endelig havde færdiggjort restaurantansøgningen.
Tænk over det her.
Alt på tallerkenen blev til på Diddly Squat.
Lammet, gulerødder, kartofler,
rødbeder, mel til sovs, det kildevand.
Det er det, restauranten handler om.
Det er det, der gør det så spændende, fordi det virkelig kan gøres.
-Er det forretningsplanen? -Det er planen.
Det er på begge sider, hvilket er miljøvenligt.
-Det er genbrugspapir. -Selvfølgelig.
De må få masser af dem fra landmænd.
Der er mange krav til diversificering på vej,
men det er behovet.
Du kommer til at miste £82.000 i tilskud.
Det hul skal vi udfylde.
Det er derfor, vi gør det.
-Og det skal sendes i dag. -Ja.
Nej. Hvis vi ikke får byggetilladelse,
er jeg virkelig på spanden. Godt og grundigt.
-Ja. -For jeg står med en masse ting
og ingen steder at sælge det til noget, der ligner profit.
-Korrekt. -Alt er klar til at blive sendt.
West Oxfordshires distriktsråd skal bare sige: "God idé."
Mens gårdens skæbne blev diskuteret her
i den lokale bureaukratifabrik...
WEST OXFORDSHIRE DISTRIKTSRÅD
Kom så.
...måtte jeg tage mig af mine køer,
der hver nat stod over for en dødbringende trussel.
NÆSTE GANG
For helvede da.
-Må vi skyde dem? -Niks.
-Gasse dem? -Nej.
-Eller fylde deres huller? -Nej.
Hvis du får TB, bliver din gård lukket.
Lort.
RESULTAT POSITIV
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen