FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 11
PERIEREA
Acum eram dornic ca Alan, constructorul,
să înceapă să transforme hambarul mieilor în restaurant.
Dar, înainte de a putea începe munca, aveam nevoie de aprobarea autorităților.
Sunt aici să mă întâlnesc cu persoana
care conduce serviciul de urbanism în Consiliul West Oxfordshire.
Mă duc... Dacă nu vrea să fie filmată,
vor închide camerele, înregistrarea audio și orice altceva
și voi merge acolo, pentru că întâlnirea asta contează foarte mult.
Dacă fac acest lucru greșit, ea spune „nu”,
iar planul meu pentru anul ăsta este distrus.
Iat-o.
Mă bucur să vă cunosc.
Vă mulțumesc că ați venit.
Întâlnirea, care a inclus și persoane din alte departamente,
a durat mai mult de o oră.
La final, Charlie și eu a trebuit să ne dăm seama cum stăm.
Omul de afaceri care se ocupă de dezvoltarea economică a consiliului,
pe care tocmai l-am întâlnit, este în favoarea ideii.
Aduc o mulțime de oameni în zonă,
dar Joan de la urbanism...
Ea a fost foarte clară, a recunoscut că este o zonă sensibilă.
Este îngrijorată că aceasta este o zonă de o frumusețe naturală remarcabilă.
Nu-i place parcarea sau mizeria, și nu o învinovățesc. E groaznic.
Nu-i plac toaletele.
- Înțeleg toate astea. - Da.
Din ce am înțeles, preocuparea ei majoră îi privea pe localnici.
Cu localnicii, trebuie să ne implicăm.
Trebuie să interacționezi pozitiv cu ei, Jeremy, cu siguranță.
Acesta este satul, la vreo doi kilometri de hambarul mieilor,
unde avea să se ducă lupta mea.
Chadlington.
Oamenii care locuiau aici erau cei care, după difuzarea primului sezon,
fuseseră cei mai enervați de popularitatea magazinului.
Pentru a încerca să-i înveselesc,
am decis să lansez Operațiunea Inimi și minți,
care avea să înceapă aici, pe pajiștile mele cu flori sălbatice.
Bună dimineața!
Ce avem aici?
În ultimii doi ani,
am tot donat jumătate din semințele de flori sălbatice
unei asociații horticole.
Acum, aveam de gând să rețin câteva ca să le dau satului.
Asta este partea mea preferată a fermei, pajiștile de aici.
Cât ar costa acea sămânță, dacă ar fi să o vinzi?
- Cam 90-100 de lire un kilogram. - 100 de lire kilogramul.
Este de departe cea mai valoroasă recoltă de la fermă.
Probabil că este.
O putem folosi în Chadlington?
Da. Dă-i puțin loc.
- Îmi pare rău, este... - Da, un avion.
Aici se află bateriile de rachete sol-aer.
Le-am văzut rar aici. Dar știu că filmați.
Nu, sunt aici tot timpul.
Dacă dobor unul, vor crede că a fost un accident.
Dar dacă dobor două sau trei,
toată comunitatea aviației va afla.
Da.
Vor trebui să petreacă timp cu soțiile.
Exact.
Fă din mână vecinilor, Operațiunea Inimi și minți și toate astea.
Am ajuns.
MEMORIAL HALL CLUB SPORTIV ȘI SOCIAL
Iat-o! Aceasta este sămânța mea.
Sămânță în valoare de 250 de lire.
- Bună ziua. Sue este aici? - Care Sue?
Ce mai faci?
- Cox. - Cox, nu e aici.
Am venit să-i dau sămânța mea.
- Nu este aici. - Bine.
În cele din urmă, am găsit pe cineva care mi-a luat semințele.
Bună.
Sunteți grădinarul de aici?
Nu, sunt președintele administratorilor.
Corect. Poftim.
- Orhidee cu aripi verzi. - Minunat.
Orhidee neagră.
- Mulțumesc foarte mult, Jeremy. - Bine. Mulțumesc.
De fapt, semințele de flori sălbatice au fost doar un preambul.
Dacă aveam de gând să cuceresc satul, îmi trebuia un gest mult mai măreț.
Așa că, m-am gândit la unul.
Unu, doi, trei.
Perfect.
Diddly Squat sponsorizează Clubul de fotbal Chadlington.
Este un tricou frumos.
- Foarte frumos. - Da.
Fluierul de început s-a auzit
și meciul meu inaugural ca sponsor de club era în curs de desfășurare.
FC Chadlington contra Chadlington Rezerve.
- Haide, Chadlington! - Haide, Chad!
E ciudat când te gândești că am jucat cu ei în timpul școlii.
Erau echipa din fața noastră.
- Ai o poză cu tine jucând? - Da. Aveam părul lung atunci.
- Altă coafură? - Da.
Destul de îndesat.
- Cum adică „îndesat”? - Gras.
Haide, Chadlington!
Din fericire, au venit destui spectatori să vadă noul tricou.
Haide, Chad.
Inclusiv Gerald și fratele său.
Asta e mingea noastră.
Cum știi toate numele jucătorilor de la Chelsea...
Știi toate numele celor din echipa pe care o sponsorizezi?
- Sigur că le știu. - Ba nu le știi.
Ba da. Este ușor.
Suporteri, nu? Cooper, Cooper și Cooper.
- Spune-mi unul. - Cooper, Cooper, Cooper.
Cooper...
- Da. - Și acolo e Cooper.
- Face viața satului mult mai ușoară. - Cooperii preiau controlul.
A apărat excelent!
Kaleb, cu toate acestea, a fost foarte dur cu comentariul său.
Un rahat!
Îți bați joc de mine!
Ridică-te!
Josh, ridică-te!
Dacă deții Emirates,
crezi că e așa, când mergi să vezi Arsenal?
Pentru că sunt sponsorul acestei echipe și știu cum se simte.
- Este puțin diferit. - Este la fel.
Nu, doar puțin.
La pauză, jucătorii au băut băuturile energizante,
iar Gerald ne-a dus într-un tur al clubului.
Unde am descoperit că era un fel de o legendă locală.
Nu erai tu pentru că e color.
- Uite, e un K. Cooper aici. - Sigur că este.
Sunt în anii '80 aici.
Gerald Cooper.
Unde ești?
- Cu aceeași mustață? - Da.
Doamne, ăsta ești tu!
Arăți de parcă ai dat un concert cu Mud
și apoi ai venit să joci fotbal.
Aici parcă ai fi din Slade.
În a doua repriză, acțiunea a devenit serioasă și rapidă.
Isuse!
- Da! - Da.
Minunat!
Curând am început să-mi dau seama că următoarea mea achiziție,
în calitate de sponsor al echipei, trebuia să fie o tabelă de marcaj.
- Cât crezi că e? - 3-1.
- 3-1, și tu crezi că este 4-1? - Cred că este 3-1.
- Doi egal? - Nu.
Este 5-1.
Fluierul de final a încheiat un meci bun
pentru FC Chadlington.
- 6-1. - Dar Chadlington a jucat singură.
Și speram că investiția îmi va aduce un profit acum.
Crezi că acest lucru va câștiga inimile și mințile din sat?
Da.
VĂ ROG SĂ DAȚI JOS GHETELE DUPĂ JOC
În timp ce înmuiam localnicii,
Charlie era în biroul lui, cu pereții plini de obiecte artistice,
lucrând din greu la cererea de urbanism a restaurantului.
Jeremy trebuie să farmece consiliul local, care va avea o influență mare
în susținerea cererii.
Dar, de fapt, Consiliul Districtual West Oxfordshire
va decide dacă restaurantul merge mai departe sau nu.
Trebuie să mulțumim o mulțime de oameni în timpul fazei de planificare.
Avem poliția și șoselele.
Șoselele sunt aproape de magazinului fermei.
Poliția monitorizează traficul la două zile.
Așa că trebuie să organizăm accesul foarte bine.
Avem evaluarea serviciului de arheologie,
avem sondaje ecologice, trebuie să facem totul bine.
Consiliul local Oxfordshire
va dori să știe dacă are un beneficiu economic.
Trebuie să convingem serviciul Zone de o frumusețe naturală remarcabilă
că nu vom fi o pată în peisaj.
Trebuie să-i informăm unde plantăm fiecare gard viu și tufiș,
ca să nu existe nici urmă de poluare în vale.
Este multă muncă și birocrație și trebuie să facem totul corect.
Nu este doar ceva care este aruncat în mijlocul peisajului rural.
Între timp, din nou la fermă, Dilwyn, medicul veterinar, ne-a făcut o vizită.
Deși, nu pentru că trebuia să-și bage brațul în fundul unui animal.
Nu vă bateți! Haide. Cuminte!
- Nu poți avea o fermă fără câini. - Uită-te la ele.
- Nu sunt superbe? - Nu sunt?
- Da. - Sunt surori.
- Bine. da. - Și sunt labradori de culoarea vulpilor.
- Nu sunt mulți așa. - Nu.
Nu.
Salutare, puiuți! Bună!
- Vor avea nevoie de deparazitare. - Da.
- Microcipare. - Da.
- Și... - Vaccinare.
- Da.
Sunt pur și simplu adorabile!
O să te rostogolesc și o să-ți gâdil burtica.
Asta e acum, în ceea ce mă privește,
agricultura s-a terminat.
Câine cuminte!
Dar, oricât de mult îmi doream să-mi petrec ziua aruncându-le mingi,
aveam, evident, o fermă de condus.
Și, cu toamna bătând la ușă,
însemna că trebuia să însămânțăm culturile de anul viitor.
După ce a fost difuzat primul sezon din Ferma lui Clarkson,
am fost batjocorit de mulți fermieri,
spunând că cultivatorul meu de trei metri era prea mic pentru tractorul meu.
Nu vor mai râde de mine de data asta pentru că am unul nou.
Ăsta este.
O placă uriașă și complexă de șase metri lățime
de știință și inginerie complexă.
Ce bine că am un tractor atât de mare!
Bun...
Prima treabă: ridicarea. Sus!
Rahat!
Jos.
Dacă nu o ridic atât de mult... Acesta este răspunsul. Da!
Bine. Să încercăm din nou. Sus!
Isuse!
Ce...
Nu, nu este bine. Ce naiba?
Hristoase!
Previzibil, Yoda local a apărut chiar în acel moment.
Nu se mișcă.
Ai o mașinărie de patru tone pe spate.
Alții cum se descurcă?
Ai nevoie de greutate pe față, încuiatule!
Odată ce Kaleb a atașat greutatea...
Corect. Asta va rezolva problema?
Ar trebui să fie bine.
... am pornit la câmp.
Am 1,5 tone pe față,
patru tone pe spate și nouă, pe mijloc.
E un echipament greu în dimineața asta.
Iată-ne pe câmp!
Cultivatorul ăsta nu este ca cele folosite până acum.
Cu siguranță nu este un plug, care este dăunător mediului.
Pe măsură ce merge, încurajează tot
ce nu a fost recoltat corect anul trecut
să se amestece cu solul și să înceapă să crească din nou.
Când începe să crească, venim și omorâm totul
și apoi avem un sol gol pe care să crească
recolta de anul viitor.
Nu înțeleg ideea, dar știu cum să o fac.
Coborârea.
Începem.
Fac agricultură!
Tocmai mi-am dat seama că, de fapt, am început cariera agricolă pe acest câmp.
Și, acum, este primul câmp cultivat pentru 2022.
Și totul mergea bine.
Dar, câteva runde mai târziu, tractorul a început să se comporte ciudat.
Nu pot...
Cum îl faci să se întoarcă, atunci când roțile nu sunt pe pământ?
Ce naiba?
Problema era că, pe măsură ce tractorul îmi înghițea combustibilul,
rezervorul devenea mai ușor,
ceea ce însemna că nu era destulă greutate în față pentru a menține roțile jos.
Iremediabil!
Am decis să mă întorc în curte
să realimentez, înainte ca lucrurile să se înrăutățească.
Haide.
Prea multe turații.
Să încercăm tracțiunea integrală. Care ar putea ajuta.
Să încercăm asta.
Nu! Rahat!
Nu e mai bine.
Cum naiba ies de aici?
Hop-așa!
Haide!
Isuse Hristoase!
În mod evident, am nevoie de greutate în plus,
și, din fericire, a apărut.
Nu.
Da. Ești gata?
Frâna de mână. Trage frâna de mână!
Merge!
La dracu'!
A doua zi, ar fi trebuit să fac mai multă titubație a solului,
dar acum exista o problemă mai presantă.
În ciuda încercărilor mele de a câștiga localnicii,
încă primeam un flux constant de reclamații.
Pari stresat.
„La o verificare oficială rapidă care estimează peste 400 de vizitatori
„și o coadă de trei ore la magazinul fermei Diddly Squat,
„configurarea inițială la scară mică
„s-a transformat într-o operațiune improvizată, care luptă să facă față.
„Acest lucru creează un trafic social nespus
„și probleme de mediu care afectează calitatea locală...”
Mi-ar fi luat toată ziua să scriu asta.
Și au trimis o fotografie a autobuzului. Au obiecții cu privire la autobuz.
Spun că sunt prea multe mașini.
O mulțime de oameni vin cu autobuzul la magazinul fermei.
- Se plâng și de asta. - Da.
Mi-ar plăcea să cunosc acești oameni
care nu au nimic altceva de făcut în afară de scrierea de scrisori.
Suntem atât de ocupați!
Nu am timp să stau la un computer și să îți scriu o scrisoare lungă.
Uite.
„M-am săturat de Jeremy Clarkson.”
Citește și ai să vezi!
Un om din sat a început o campanie „Opriți Diddly Squat!”
Adică, sunt doar...
Din moment ce umblă vorba că am de gând să cer autorizație
pentru a deschide un restaurant,
am decis să preiau conducerea și să fac o întâlnire a sătenilor.
Începem!
Aici am scris așa:
„Având în vedere că în sat sunt dezbateri privind Diddly Squat,
„Jeremy Clarkson va fi la Memorial Hall,
„pentru a răspunde la întrebări privind planurile sale.
„Toți cei din zonă sunt bineveniți să participe.
„Se vor servi brânză și vin.”
Recent, a existat o plângere pe site-ul oficial al consiliului
spunând: „Așa-numitul fermier de la Diddly Squat...”
Destul de corect.
„... nu produce, de fapt, nimic în această fermă.”
Eu o fac.
Apoi, cineva a spus: „Acel hambar de fătare a mieilor nu a fost folosit.”
Există dovezi documentare care spun că a fost folosit.
Ăsta e nivelul de plângeri. Întrebarea...
De aia m-am gândit să le răspund la întrebări, ca oamenii să poată spune:
„Ce faci? Care sunt planurile tale?”
Ai vreo temere în legătură cu asta?
Da, nu, am.
Pentru că doamna din consiliul local
spune că supărații sunt foarte supărați.
Adică, furioși.
Da, este îngrozitor pentru că am văzut Amenințarea.
Am văzut Erou local.
Știi cum poate deveni un sat când totul se aprinde.
Ies în drum cu furci, dar sper să-i calmez.
Zvonul întâlnirii s-a răspândit, dar nu într-un sens bun.
Oricum, pe forumul comunității Chadlington scrie că eu sunt diavolul.
Că emisiunea de agricultură este diavolul. Lucrarea diavolului.
Ferma este casa diavolului.
Deci, să vedem dacă pot merge acolo și...
CHADLINGTON REDUCEȚI VITEZA
Mergem pe aspectul nunților anilor '70, care se întâmplă să îmi placă.
Cum sătenii au început să sosească, camerele trebuiau să părăsească sala
pentru că localnicii au insistat să nu se filmeze înăuntru.
Apoi, cu urechile lui Charlie și Kaleb lipite ferm de fereastră
și cu microfonul meu personal pornit,
am așteptat ca toată lumea să ia loc și am trecut la treabă.
Am fost copleșiți de ce s-a întâmplat când emisiunea a fost difuzată prima dată.
Trafic, noroi, haos și exces de viteză.
Un adevărat coșmar. Sunt de acord.
Deci cum putem îndrepta lucrurile,
cum putem aduce oameni în zonă, să poată cheltui,
dar fără să stricăm viața nimănui din sat?
Speram ca cuvintele mele de deschidere să calmeze apele.
Dar nu au făcut-o.
Nu ai arătat compasiune sau empatie față de săteni.
Ne-ai descris ca pe niște idioți.
Ai spus: „Fiecare sat are un idiot, eu am șase.”
Nu vreau să fiu numit idiot.
Ar trebui să-ți ceri scuze pentru asta.
- Îmi cer scuze imediat. - Bine.
Nu spui deloc prostii, ideile tale sunt valide.
Totuși, câteva probleme ridicate de Consiliul Districtual sunt proaste.
„Acel hambar de fătare nu a fost niciodată folosit. Ferma nu produce nimic.”
Sunt prostii pentru că noi chiar producem lucruri la fermă.
Are dreptate aici.
Dar adevărul este că nu ești fermier.
Ești o personalitate media, dar noi nu suntem la Insula iubirii.
Ce?
Corect. Prezint Cine vrea să fie milionar?
și Marele tur.
Dar ferma este pasiunea mea.
Nu ai nevoie de un venit din magazin.
Ferma are nevoie de un venit.
Tu, personal, nu ai nevoie de un venit.
L-au prins la înghesuială.
Nu poți să spui: „Închide magazinul.” Nu putem.
Trebuie să avem un flux de venituri pentru fermă.
- Le răspunde, totuși. - Da.
După ce localnicii furioși s-au răcorit, a venit întrebarea importantă.
Deci, plănuiești să transformi șopronul de fătare
într-o cafenea/restaurant/ceva.
Da, acum avem deja niște vaci, niște juninci, vor produce carnea de vită.
Avem ouăle și găinile noastre.
Începem să adunăm tot ce trebuie pentru acest restaurant.
Nouă ne-ar plăcea să auzim acum care sunt planurile tale imediate
pentru curățenie, controlul traficului și restul.
Trebuie să vorbim la Circulație despre îndepărtarea conurilor.
Asta vom face mâine la prima oră.
Este o imagine urâtă în acest moment.
Trebuie să instalăm o spălătorie auto unde oamenii să își spele roțile
înainte de a merge înapoi pe drum, să nu ducă noroi pe el.
Un panou din lemn care spune: „Vă rugăm, nu parcați pe margini!”
Sunt câteva lucruri pe care le putem face pentru a amenaja locul util și plăcut
ca să putem spune: „Arată frumos!”
Aș vrea să facem un mic magazin de fermă
cu un mic restaurant-cafenea.
Putem avea cu toții carduri VIP atunci?
Da, vom face un abonament VIP cu reducere.
- Cum sună asta? - Grozav.
Și, pe acea notă veselă, îmi iau rămas-bun.
Am plecat.
Sănătate!
A fost mult mai bine decât credeam că va fi.
Am avut parte de împunsături la început.
Erau anumiți oameni care au intrat cu un plan.
Asta se întâmplă întotdeauna, nu-i așa? Ce pot să spun?
Dar toată lumea are dreptul la propria opinie.
Trebuie s-asculți oamenii, să fii autentic și să arăți că-ți pasă și cred că o face.
A fost un început bun.
Ne-am bucurat de oportunitatea de a vorbi cu el.
Acesta este cel mai important lucru.
Să comunicăm mai degrabă decât să ne confruntăm.
A doua zi dimineață, așa cum am promis,
am început să curăț zona din jurul magazinului fermei.
REDUCEȚI VITEZA
Ceea ce a însemnat o întâlnire cu Lisa.
Trebuie să începem acum.
Scapă de aceste conuri.
Scapă de plasa de sârmă.
Scapă și de plasticul ăla și de lăzi.
Coșurile, ascunse, așa cum ar trebui să fie.
Gunoiul, pe care îl văd peste tot, trebuie să dispară.
Uită-te la balotul ăla de fân. E groaznic!
Știi cât costă fânul? Nu vreau să cumpăr altul.
Uită-te la conurile astea.
- Vino la un... - Sunt de la poliție.
Ei le-au pus acolo. Noi le-am adus aici.
Ei bine, nu eu. Cineva le-a adus aici
și le folosește pentru că sunt comode.
Nu ne permitem „comod”.
Uite. A cui a fost ideea cu acele semne albastre?
Temporar, pentru o zi sau două.
Sunt acolo de trei luni.
Avem acum noile semne pentru marginea ierbii.
Știu.
Știi ce? Pot face acest lucru și apoi să nu am stoc în magazin.
Totul este foarte bine,
proiectăm etichete frumoase pentru lucrurile din magazin.
Dar când magazinul arată așa...
- Este groaznic. - Știu. Ce vei face în legătură cu asta?
Nu am timp.
Nu ai nicio idee... Trebuie să plec...
Astăzi, trebuie să mă duc să văd dacă unul dintre,
nu știu dacă e taur, vițel sau ce-o fi,
are un testicul accidental.
Charlie vine să vorbim despre noile reglementări guvernamentale.
Sunt depășit.
Dacă fac asta toată ziua, nu vom avea nimic pentru magazin.
Îmi pare rău, am spus: „Ai grijă de magazinul fermei.
„Eu am grijă de fermă.”
- Magazin înseamnă asta. - Gătesc micul-dejun,
prânzul și cina.
Când? Ce mic-dejun? Ce prânz? Ce cină?
Mi le fac singur. Am făcut cârnați și piure de cartofi.
- Nu ai făcut. - Ba da.
Câinii s-au răhățit pe covor și le-am ars,
și a trebuit să curăț în timp ce găteam.
Câinii tăi, rahatul tău.
- Câinii mei. - Câinii noștri.
Ai vrut câini, cureți rahatul.
- Păi... - „Sunt alergic la rahatul de câine.”
Ia ghici! Și eu!
Sincer.
Ce ticălos!
Da, este dezgustător.
A fost bine în timpul verii.
Apoi a venit ploaia. Când plouă, e groaznic.
VĂ RUGĂM, RESPECTAȚI-NE VECINII ȘI PLECAȚI ÎN LINIȘTE - VĂ MULȚUMIM
În timp ce Lisa era ocupată cu operațiunea de curățenie,
am arat prin lista nesfârșită de lucruri pe care agricultura ți le scoate în cale.
Stai!
- Dacă ești acolo... - Sar gardul.
M-am mai blocat aici.
- De ce nu l-ai scos? - Așa este mai ușor.
Nu a fost un taur mare, nu-i așa?
Aici avem acum un scrot și nimic altceva.
Rahat.
A scăpat. Slavă Domnului!
- Vrei să o fac eu? - Nu.
Uita-te la asta acum.
La dracu'!
Când aveam un moment liber...
... o perioadă foarte...
Charlie avea mereu grijă să nu mă plictisesc.
Există câteva cifre cheie acolo. Detalii. Totul se reduce la randament.
Deci, asta este marja netă a fermei.
- Ce vrei să spui, marjă? - Randamentul tău e de 0,75 la sută.
Pentru că costurile s-au schimbat foarte puțin. Unde e asta...
Practic linia albastru închis este 2021.
- Deci, acest lucru arată... - Da.
Linia întunecată este această recoltă.
Culturile principale sunt grâul și rapița.
Costurile sunt cam la fel,
dar producția suplimentară a afectat câștigul.
Trebuie să ne uităm la detalii.
- Este cel mai rău... - Îți voi arăta.
Doamne! La naiba!
- Am acest efect. - Nu.
Sunt frânt.
Agricultura mă termină.
Pe lângă presiunea muncii,
mica noastră lume Diddly Squat era acum expusă atenției publice.
Iar activitățile mele, subiectul dezbaterii naționale.
Carla, în North Cotswolds, nu este departe,
spune că nu este prima dată
când Clarkson îi calmează pe localnici, după ce și-a aruncat casa în aer.
Oamenii blochează ceea ce era odată un sat liniștit
care nu este proiectat pentru trafic greu. Oamenii așteaptă ore pentru a intra.
Ei nu respectă zona.
Ăsta este argumentul lor.
Să o auzim pe Julie Gibb, care este în Scarborough.
Bună ziua, Jeremy!
Am fost în vacanță în Cotswolds.
Am trecut și am văzut toate vacile...
Cu tot ce se întâmplă,
tot ce doream să fac era să mă ascund în câmpuri.
Așa că, am făcut-o.
Îmi place această parte a zilei, plecând în tractor.
Este atât de liniște.
Știi sfârșitul din Forrest Gump, când el stă pe mașina de tuns iarbă
și tunde iarba din Greenbow, Alabama.
Așa mă simt aici.
Toate acele aventuri pe care le-am avut în viață.
Și, totuși,
am ajuns să fac asta.
Și îmi place!
Kaleb trebuie să-l înmoaie bine în erbicid.
Chiar trebuie.
Cred că anul acesta aici va fi semănat orz de primăvară,
ceea ce este important.
Vom folosi asta pentru a face marele...
La dracu'!
Am lovit stâlpul de telegraf.
Rahat!
Bine.
Rahat.
L-am rupt.
Totul... A fost îndoit în spate.
Puteți vedea că arată... Ar trebui să fie...
Și l-am rupt pe acela.
Rahat.
De ce au pus acolo un stâlp de telegraf?
Exista doar un singur mod în care această situație se putea înrăutăți.
La dracu'!
- Ți-ai distrus jucăria? - Nu.
Ai dat-o-n bară rău de tot acum.
- La dracu'! - Am stricat și aia.
Ești așa un maimuțoi!
De fiecare dată.
Știu!
Dacă îndreptăm asta, o să se desprindă, nu-i așa?
Da. Trebuie să îndrepți totul.
Îl tai și îl sudezi la loc.
Cât de bun ești la sudură?
Te descurci tu.
- Ce? Nu pot suda. - Te descurci.
Te descurci tu.
Isuse!
Am făcut toate astea în această dimineață.
Am făcut deja jumătate din teren.
- Ba nu. - Ba da.
Nu ai făcut acest câmp.
Ba da. Am făcut jumătate din câmp.
- De ce nu mi-ai spus că l-ai făcut? - Este evident.
Jumătate din câmpul tău este finalizat.
Ei bine, eu nu am văzut asta.
- Nu ai putut vedea diferența? - Nu.
Am discutat apoi despre stâlpul avariat al companiei de electricitate.
Mai bine îi suni și le spui.
- Abia le-au reînnoit pe toate. - Știu.
De ce nu îl ignorăm?
A făcut mai multe pagube...
S-ar putea să îi sun să le spun că îmi datorează un disc nou.
Ai pus un stâlp de telegraf pe câmpul meu,
iar eu sunt așa de prost că nu-l pot ocoli.
Era ceață. Nu l-am văzut.
Rahat.
Am crezut că în acest punct umilința mea era completă,
dar se pare că nu.
Bună. Care este problema?
Spune-i problema, Jeremy.
Am avut un accident.
La naiba!
L-ai smuls.
Da.
Ai distrus utilajul.
Problema este că nu este al nostru.
Este doar pe...
Aceasta este de probă.
Deci...
Bine.
- Cât de mult este chestia asta? - 20.000 de lire.
La dracu'!
Cu vechiul cultivator revenit de la pensie,
în cele din urmă ne-am terminat treaba.
Apoi, am pornit semănătoarea...
Bine. Începem.
Și am început să punem semințele în pământ.
Însoțit ca întotdeauna de discuțiile tradiționale prin radio.
Acum s-a schimbat. E doar tractorul.
Văd cum apare intermitent „0 km/h”.
Ai oprit ventilatorul, nu?
Cum aș fi putut face asta? Nu am atins niciun buton.
Unde este butonul ventilatorului?
Vremea a ținut cu noi și, după câteva zile aglomerate,
toate culturile erau în pământ.
Bună treabă.
Pentru că este un singur stâlp de telegraf ușor deteriorat.
- Eu nu am făcut nimic. - Nu, știu. Am fost eu.
Apoi a sosit timpul pentru un prânz de lucru, duminică, cu Charlie,
care terminase, în sfârșit, cererea pentru restaurant.
Gândește-te la asta.
Totul pe acea farfurie este cultivat pe Diddly Squat.
Mielul, morcovii, cartofii,
sfeclă roșie, făină pentru sos, apa de izvor.
Despre asta este restaurantul.
Asta îl face atât de interesant, pentru că chiar se poate face.
- Ăsta este planul de afaceri? - Ăsta este planul.
Este pe ambele fețe ale hârtiei, ceea ce este ecologic.
- Este hârtie reciclată. - Normal că este.
Cred că primesc multe din astea de la fermieri.
Există multe cerințe pentru diversificare,
dar așa se cere.
Vei pierde o subvenție în valoare de 82.000 de lire sterline.
Trebuie să încercăm să umplem golul.
Acesta este motivul pentru care o facem.
- Și asta se întâmplă astăzi. - Da.
Nu. Dacă nu primim avizul de urbanism,
voi fi într-o situație foarte dificilă.
- Știu. - Pentru că rămân cu multe chestii,
pe care nu le pot vinde nicăieri, cu nicio urmă de profit.
- Corect. - Totul este gata de plecare.
Am nevoie de aprobare de la Consiliul Districtual West Oxfordshire.
În timp ce soarta fermei era discutată aici,
în fabrica locală de birocrație...
CONSILIUL DISTRICTUAL WEST OXFORDSHIRE
Haideți!
... a trebuit să-mi îndrept atenția înapoi către vaci,
care în fiecare noapte se confruntau cu o amenințare mortală.
DATA VIITOARE
La dracu'!
- Nu-i putem împușca? - Nu.
- Nici să-i gazăm? - Nu.
- Nici să le inundăm galeriile? - Nu.
Dacă ai tuberculoză, ferma ta este, practic, închisă.
Rahat.
REZULTAT POZITIV
Subtitrarea: Ana-Monica Cojocărescu
Redactor: Robert Ciubotaru