KAPITEL 10 KONING
Dagen efter køernes ankomst så jeg til dem med Kaleb,
der faktisk var ret begejstret.
Hvor gammel var du, da du begyndte som koejer?
-Tretten. -Tretten?
Tretten.
-Du elsker dem, ikke? -Hundrede procent.
Se. Det er lige, hvad vi har brug for til jorden.
Den er fuld af kvælstof.
-Det siver ned, og det er godt. -Jeps.
Og sparer os for at lægge kvælstof på...
-Kemikalier på. -Ja.
Se, hvem der er her. Fremmed.
-Hun er tilbage. -Tilbage fra sin mor i Irland.
Kom og se den her lort! Velkommen.
Kokasse. Når de bliver hårde, kan man kaste med dem.
-Leger man det på landet... -Ja.
De bliver hårde, og så ser man, hvem der kan kaste dem længst.
-Hvordan gik det i Irland? -Så godt!
-Jeg havde ikke set min mor i to år. -Nej!
Jeg er ked af at høre om din hund, Kaleb.
-Ja. I går. -Det er jeg ked af.
Kræft i ansigtet. Aflivet i går.
Jeg har aldrig aflivet en hund, der prøvede at lege.
Det var forfærdeligt.
-Det er jeg ked af. -Han er et bedre sted nu.
Køerne vil muntre ham op.
-Køer! -Nej, du skræmmer dem.
Nej. Jeg siger bare "køer."
Der er de.
Hej. De dufter guddommeligt.
Mens Lisa og Kaleb introducerede sig...
Se dem, de er så afslappede. Hej!
...ankom dyrlægen Dilwyn.
-Hvordan har du haft det? -Ikke så dårligt.
Jeg måtte jage autografjægere og den slags væk.
Hvor er vi her?
Jeremy? De prøver at komme over hegnet.
Hvad?
-For helvede. -Nu er den igennem.
-Køerne er ude! -Lort!
-De ender på vejen. -Åh, gud.
Vejen der deroppe, der er intet hegn.
-Løb! -For himlens... Stop.
Lisa, kom til den side.
Nej, de går tilbage... For helvede.
Der er en port i det hjørne, vi følger dem derned. Åbn den.
Hvis én går igennem, følger resten efter.
-Vi følger dem langsomt derned. -Forstået.
-Kom, køer. -Rolig.
-Gode piger.
-De går igennem. -Gode piger. Kom så.
Vi har haft dem i én dag. Én dag.
Efter at have fået køerne tilbage på marken og repareret hegnet,
var jeg bange for, at de var lige så ustyrlige som fårene,
men Dilwyn forklarede, hvad der foregik.
-Der er et hierarki. -Virkelig?
-Ja. -Så en af køerne er chef.
-Ja. -Sikkert den, der brød ud.
Formentlig. De ved, hvor de ligger i...
-Hakkeordenen? Virkelig? -Ja.
Og de har ikke tendens til at diskutere, alt går virkelig glat.
Så det er den ko, der fører an først, der bestemmer.
-De siger bare "okay"? -Ja.
De andre følger gladeligt efter. Sådan er kvæg, det er flokinstinktet.
Selv når zebuer springer ud fra en klippe
for at krydse Zambezi-floden.
De siger: "Du går først", indtil nogen gør det, og så følger hele flokken med.
Det er programmeret i dem.
Hvorfor går de under træerne?
De føler sig trygge. Væk fra rovdyr.
Det er Pepper. Den hvide. Det er mit kæledyr.
Det var den lille pige hos avlerens favorit.
Hun sagde: "Pas godt på Pepper for mig."
Så det lovede jeg.
Jeg købte køerne for at genoplive min jord,
men en lille flok ville ikke give profit, hvis jeg solgte den til en slagter,
fandt jeg på at sælge kødet på min egen restaurant.
Og på den front havde jeg fået endnu en hjernebølge.
Chilier.
-Ja. -Lige der.
Min plan var at dyrke dem,
så jeg kunne sælge chilichutney i både restauranten og gårdbutikken.
Smart, ikke?
Det skal nok gå.
-Den skal sidde sådan. -Der.
Kaleb og jeg byggede to polytunneler.
Og så skulle jeg vælge, hvilke slags chili jeg skulle dyrke.
Det er en habanero, som på Scoville-skalaen scorer
mellem 150.000 og 325.000, hvilket betyder, at den er møgstærk.
Den er faktisk god.
Det var 150.000 eller så på Scoville-skalaen.
Det her er en Naga, den ligger på 1,3 millioner.
Okay.
Kors.
Hold da kæft!
Den er virkelig stærk.
For satan.
Undskyld mig.
Det er bare lidt opkast.
Åh, gud.
Gud. Hvad laver du?
Hvad har du?
Den er måske lidt for stærk. Vil du smage?
Kom så, da. Hvad hedder den?
-Naga. -Naga?
Man skal kun tygge den ti gange, ellers brænder den maven.
Ja. For satan, den er stærk.
Den sparker, ikke?
I morgen kommer din røv til at ligne det japanske flag.
I sidste ende plantede vi et udvalg.
Milde habaneroer fra Ungarn,
tåredrivende Nagaer,
og helt vulkanske Carolina Reapere.
Og med en pose modne Nagaer i bagagerummet
satte jeg ud for at skabe Diddly Squats chilichutney.
Jeg må ikke tilberede det i mit eget køkken, fordi køkkenpolitiet
ikke har inspiceret det.
Og derfor er jeg her.
CHIPPING NORTON RUGBY-KLUB
Det er her, min søn spillede.
Jeg kom og så ham hver søndag i otte år.
I rugbyklubbens køkken, der havde bestået politiets prøve,
mødte jeg to chilieksperter.
-Goddag... -Tomasz.
-Tomasz. Polsk? -Ja.
-Joanna. -Hvordan har du det?
Fabelagtigt. Jeg tror, at til dig vil vi lave
en tomatbaseret chilisauce med Naga-stykker i
og nogle tomat- og løgstykker,
-chilistykker. -Så ikke helt pureret?
-Så det knaser? -Ja.
Vi kan godt lide malteddiken med tomater. Det passer godt sammen.
-Hvad vi... -For helvede.
De chilier er virkelig, virkelig stærke.
Skal vi sætte udsugningen til?
Den larmer lidt.
Lidt.
Jeg står tre meter væk.
-Du altforbarmende. -Okay.
-Det er flot, at du ikke hoster. -Ja.
Man hoster ikke, når man står tæt på.
-Virkelig? Er jeg bare langt væk? -Ja. Prøv.
Hvad synes du om denne her...
Så, vi har taget krukkerne ud af ovnen, og de er sterile nu.
-Hvor længe holder chilisauce? -Så...
Omtrent et år.
Okay. Flere chilier.
-Det er mere nu... -Mere host.
-Hvor længe har du været her, Tomasz? -Jeg har arbejdet her i ni år.
Undskyld, det er chilien.
Hvor mange polakker slider du op om året?
-Han er meget god. -Og skidt.
Undskyld.
Ja.
Derefter var det en lettelse at komme tilbage til kokasserne
og min massegræssende jordforyngelsesplan.
Hvilket ikke kun kræver ekskrementer, men også en masse høns.
Kom så, piger. Ud med jer.
Kom nu.
Og da min eksisterende flok ikke var stor nok,
købte jeg flere af en ægproducerende nabo, hr. og fru CackleBean,
der mødte op med et mobilt hønsehus, der var så topmoderne,
at det endda havde alufælge.
-Hvad synes du? -Jeg er forbløffet.
Så højteknologisk. Det er det!
Så de hviler...
På stængerne foran redekasserne. De burde lægge æg i redekasserne.
Okay. Er det vandtanken?
Ja. Koldt vand går til drikketapperne, så de rykker i tapperne.
-Hvilken mand elsker ikke det? -Men de er hunner.
-Nogle kvinder kan også lide det. -Det hører jeg!
Dem, der vil rykke i en tap, kan rykke i en tap.
-Jeg har set det på nettet engang. -Jeg håber, du har slettet din historik.
-Hvad med belysningen? -Det hele er solenergi.
-Er det hele solenergi? -Det er godt, ikke? Ja.
Steph, hvad er det til?
At få øje på ræve. For at kontrollere ydersiden.
Er det et rævekamera? Er der laser-søgning?
Nej, det er op til dig.
-Kan jeg se på det på min telefon? -Du kan se det på din telefon.
Stephs mand ankom derefter med mine 50 nye fugle.
Værsgo, piger.
-Det er smukke høns. -Ja, det er det.
-Okay. -Sådan.
Dernæst rejste vi hegnet,
der er kritisk i en massegræsnings-affære.
Ja, perfekt.
Her er tanken. Kolort, kolort, kolort allevegne.
Hønsene kommer ud. Snupper ormene... Og hvad ellers?
-De spiser alle insekterne. -Insekterne i lorten.
Og så tramper de kolorten og deres egen
ned i jorden, hvilket gør den sund og levende.
Og i morgen flytter vi dem derhen.
-Ja. -Lidt efter lidt dækker de hele marken.
-Det er vejen frem. -Jeg åbner klappen.
Lad øko-landbruget begynde.
-Her kommer de. -Se, de græsser allerede.
Se, den gør det!
Det spiser faktisk orme fra ekskrementerne!
-Men det er det, vi er her for. -Ja.
Se de ekskrementer. Sikket festmåltid!
Det træder i det, men det er okay.
Træd den. Mos det ned i jorden. Bliv ved.
Paddy og Steph havde faktisk afleveret to skure.
Der var en overraskelse i den anden.
Vi har også et haneskur.
-Et hvilket skur? -Et haneskur.
-Et skurfuld af haner. -Hvorfor...
...skal jeg have haner, når de ikke lægger æg?
Ideen er at give dem et etisk liv.
De fleste hanekyllinger bliver dræbt, når de er en dag gamle.
-En dag? -En dag gamle.
-Hvad sker der så? -De er døde.
-De fleste af dem bliver smidt væk, ikke? -Ja, affaldsprodukter.
Er de haner, som jeg får, lækre og nærende?
De er dejlige.
-Kan man spise dem? -Du kan godt spise hanen.
Sådan. Hanerne kommer ud.
-Hvor mange er der igen? -Femogtyve.
-Se lige dig! -Han er flot.
Ja, han spankulerer.
-Bliver det mit livs nye soundtrack? -Ja.
For helvede. Sikken larm.
Køerne kommer.
De tænker: "Der er nogle små, fjerede køer på vores marker."
Med alt dette på plads ville min jord blive sund,
og jeg ville have en fast forsyning af kylling, æg og oksekød til restauranten.
Så jeg gik ret tilfreds i seng den aften.
KL. 03.58
Næste morgen, imidlertid, var jeg ikke så tilfreds.
Fordi det viste sig, at haner er utrolige flugtkunstnere.
Du... Alle hanerne er ude.
For helvede...
Hvilket betød, at de enten endte som rævemad...
Der er fjer overalt, se.
Det er en massakre.
...eller gav den som Roger Moore i hønsehuset.
Kom så ud, tøser.
Se! Hvad?
Du er fanget, du er færdig.
Han giver sig ikke.
Hvor fanden er den hane?
Der er to herinde. Nej, der er tre!
Åh, gud, det er et orgie!
Hold op! Jeg har den. Nej, forbier.
Fuld... Åh, lort.
Men udover de forbryderiske haner
var køerne og hønsene allerede et godt team.
Se dem. Direkte til ekskrementerne. Se, den kradser i det!
Du er en god høne, du får en øko-bronzemedale.
Senere den dag satte jeg kursen mod gårdbutikken.
Vær hilset, alle sammen.
Fordi mit første parti chilichutney var parat,
og jeg ville foretage lidt kunderesearch.
-Er har nogen, der kan lide chili? -Ja.
Gør plads.
Se engang, det er ligesom et 70'er-bryllup i Yorkshire.
Først bad jeg folk om at smage den middelstærke version.
-Den er god. -God?
-Ville du købe den? -Ja.
Det er okay.
-Bare okay? -Ret god.
-Godt. Jeg ville købe den. -Godt.
Godt. Jeg tror, vi har fat i noget.
Styrket af reaktionen bad jeg dem om at smage den ikke-middelstærke version.
Hold da kæft.
For helvede.
Det er latterligt.
Hold da op!
Drik.
-Jeg tror, vi får solgt en masse mælk. -Ja.
-Den vej. -Åh, gud.
-Der er mere mælk på vej. -Tak.
KL. 4.01
Vores nye, tidlige alarmsystem var faktisk nyttigt.
Som livet med køerne blev meget travlere.
Kalvene var nu gamle nok til at blive fravænnet fra deres modermælk.
Hvilket betød, at de skulle flyttes til den anden side af gården.
Se alt det nye, friske græs, vi har givet dem.
Den hedder kojord. En af de smukkeste marker på gården.
Ja, hvad synes I om det?
-De virker glade nok. -Det er et dejligt syn.
-Er det ikke et dejligt syn? -Jo.
Desværre delte de ikke det romantiske syn på deres nye hjem.
NÆSTE DAG...
Hvad mangler der i dette billede?
Alt kalvekødet. De er flyttet.
En nærliggende bonde har otte af dem på sin gård,
som jeg skal hente.
Men der mangler én af dem.
Vi må finde hende.
Det er kalven på en nabos mark.
Slem kalvekød!
Det er en arbejdende landmand, hvis marker, vi hærger.
Skal jeg undskylde, han ser ikke glad ud...
Jeg er så ked af det.
Jeg er ked af det her.
Undskyld. Jeg undskylder.
Jeg håbede, at det ville være en engangshændelse.
Men det viste sig, at kalvene var endnu bedre til at flygte, end hanerne var.
Køerne er ude.
For helvede.
Jeg er virkelig ked af det.
Tre, fire, seks, otte, ni.
Godt!
Jeg er så ked af det.
Hej, Gerald! De slap ud igen.
Vent.
Det er deres hovmærker.
De er kommet igennem her.
Klokken to i nat
fik jeg en alarm fra hønsehuset, det sker hver nat kl. to.
Og klokken seks er manden bag det kamera i telefonen. De er fri igen.
Åh, gud. Hvor er du?
Kokasse. Ekskrementer.
Der er de.
Kom nu, køer.
Der var ingen tvivl om, at den tidlige ko-indfangelse
var en dejlig måde at starte dagen på.
Kom nu.
Gode køer.
Men dette var den fjerde flugt på 10 dage.
Så jeg var nødt til at få repareret hegnet på deres mark.
Har du repareret det?
Det var ikke mig. Kan du overhovedet... Det var dig, var det ikke?
Det er sgu rystende. Se.
Nej, det er ikke æstetisk tiltalende.
Kaleb instruerede mig derefter i, hvordan landmænd typisk ville håndtere problemet.
-Det er det. Hold den der... -Skal jeg gøre det?
Tag så en pæl, og hold den. Og så skubber jeg den i bag den her.
-Giver det mening? -Nej.
Det er nemt.
Værsgo.
-Og den skal bag... -Den her pæl.
Så jeg holder hegnet op med to arme,
og med min anden arm tager jeg den nye pæl
og måler det med min anden arm.
Ja, det er ikke svært.
Sådan.
Nej, du...
For helvede.
Det er helt sikkert, ikke?
Det står sikkert i samtlige manualer om sikkerhed på gården.
Du skal ikke sænke den, du river min arm af.
Jeg holder den med den her.
Nej, jeg kan ikke lide... Det er latterligt.
Det er fint. Tag så pælen.
Er du klar til at holde hegnet?
-Hvad? -Hold hegnet. Er du klar?
For helvede! Lort!
-Fuck! -Er du okay?
Nej.
Vent lige.
Det er jeg ikke sikker på, er godt.
-Vil du ringe til Lisa for en pose ærter? -Nej.
Denne hændelse mindede mig om, at det var tid til at gøre noget,
som jeg havde udskudt for evigt.
Hej, og velkommen til landbrugets sundhed og sikkerhed.
Dette kursus vil hjælpe dig med at identificere og håndtere sikkerhedsfarer.
Hvis du administrerer gården, er du juridisk ansvarlig
for din og medarbejdernes sikkerhed,
entreprenører, besøgende, og alle, der er berørt af dit arbejde.
...understøttende baller er stabiliseret
ved at overlappe og sammenflette øvre baller...
...sikkerhedsloven gælder for, og det har altid gjort.
Overholdelse af loven beskytter dig, gør dig...
Åh, gud.
...alle hængende strømkabler på din arbejdsplads
og markere dem på et kort. Lav en risikovurdering.
Du og entreprenøren bør være opmærksomme på resultaterne.
Giv dine medarbejdere information, instruktion og oplæring,
hvis de involveres i entreprenørens arbejde. Og giv information...
Allernådigst reddede Kaleb mig
fra torturen ved helbreds- og sikkerhedsinstruktioner
ved at ringe og sige, at vores enorme, nye vandtank var kommet.
-Tyve tusind liter vand. -Ja.
Gratis iltet, blødt regnvand løber ned fra det tag og herned.
Klovn. Okay.
Bare sænk den, og lad os se, hvad forskydningen gør.
-For meget. -Læner den for meget?
Jeg tror ikke, det vil virke.
-Hvad? -Vi skal lægge et betongulv.
Drøm videre.
Al beton i landet bruges i øjeblikket af HS2.
De bygger en jernbane fra London
til Liverpool eller Manchester. Den er 12 minutter hurtigere.
Det koster milliarder af pund og bruger al beton i Storbritannien.
Hvem har brug for en jernbane?
Ikke mig, jeg har aldrig kørt i tog.
-Hvad? -Jeg har aldrig været på et tog. Aldrig.
Det er ikke muligt.
Bevis det. Hvordan ellers... Har du levet mig?
Har du været mig? Nej.
Det kunne jeg ikke argumentere mod, men jeg tog ikke fejl af betonen.
Så den næste dag besluttede vi at flytte vandtanken
til den anden side af laden.
Der er den der, og så skal der en ting oven på, ikke?
Jeg tror, jeg har fundet ud af det.
Først skulle vi tilpasse alle de dele, der skal sidde ovenpå tanken.
Så Kaleb foreslog, at jeg startede gårdens sakselift.
Jeg har prøvet sådan én... For helvede!
Velkommen til modul to. Høje fald.
Nej!
Nu kommer du ikke ned.
Den... Hold op!
Du er højt oppe.
Nej, ned. Hvorfor vil den ikke gå længere ned?
-Jeg har dig, gå op igen. -Skrid med dig!
Hent en stige.
-Det er fint, se. -Det er ikke fint!
Jeg hader den her tingest.
-Er du sikker på, du har den? -Ja.
Hvis du tager den ende, tager jeg den her.
Brokker sig over vejret.
Hold nu op, din idiot.
Tilbage. Frem.
-Hvad mener du? -Er det der?
Den er på. Nej, ikke endnu. Jeg skal sætte den på.
Så, den er på.
-Skub. -Jeg skubber.
Skub som en mand, ikke som en lille babyged.
Få det af, først og fremmest.
For helvede.
-Er du inde? -Ja.
Vælt mig ikke ned.
-Så. -Så, vi er på.
For helvede.
Jeg er 61 og skal... Hvor gammel er du? 23.
Det er dit program.
Er det? Hørte alle det?
Hørte alle det?
KL. 4.06
Det var nu tid til at sikre en fast forsyning af oksekød til restauranten,
hvilket betød at gøre køerne, der ikke var gravide gravide.
Da dette ville kræve at indsætte ting i dem,
sagde Kaleb at jeg skulle investere i en tingest ved navn en presse.
-Så koen går ind... -Her.
-Derind. -Ja, går igennem.
Og hovedet... Hvor skal hovedet hen?
Der sådan. Det kommer faktisk ud.
-Den stang der? -Ja.
Den går ind og løfter røven op.
Hold da kæft.
Max Mosley ville have betalt en formue for det her.
-Det kommer ind og stopper hovedet ind. -Hvad?
-Hvad vejer... Er den tung? -Ja, vi skal bruge læsseren.
Her er sagen, hvis jeg stiller den op, tager det en halv time.
-Ja. -Hvis du hjælper, tager det en time.
Det tager ikke en time. Jeg kører læsseren i dag.
Forsigtigt!
-Da pressen var i position... -Her.
...skulle vi bygge indhegningen, der følger mød.
Klar?
Fuck.
For helvede.
-Slapsvans. -Hvad? Jeg arbejder bare.
-Er den stor nok? -Ja, de skal mases sammen.
-Den er faktisk god. -Godt.
-Hvad kostede den? -Ti tusind pund.
-Hold da kæft. -Ja.
Med indhegningen samlet gik vi ud for at hente køerne.
Jeg ved ikke, hvad jeg mener om din stok.
Jeg kan lide det.
Jeg ligner... Jeg begynder at føle mig bondeagtig.
Jeg begynder at forstå små ting om landskabet.
Netop. Du forstår kun små ting.
Jeg fandt dem.
Jeg elsker det her.
De ser ikke overraskede eller skræmte ud på nogen måde,
når du nærmer dig. De stirrede bare. Se Pepper ovre til venstre der.
De stirrer bare som seksårige, når du går ind i et klasseværelse.
Et seksårigt barn, når en voksen går ind.
De er ikke bange. Præcis sådan.
Det er Kalebs ko-parodi.
-Klar. -Se her.
Vi går bare forsigtigt udenom dem.
-Kom så, rolig. -Fortsæt, muhkøer.
-Rolig. -Kom så.
-Dilwyn! -Ja.
De vil faktisk gerne ind, se.
Åh, gud.
Det var let. Det kunne vi aldrig med fårene, vel?
Selvom vi havde samlet alle køerne, var det kun de to unge kvier,
som Dilwyn skulle kunstigt befrugte.
Og i dag var bare første del af proceduren.
-Så du skal kun bruge Deanie og Pepper? -Ja, jeg sætter dem i brunst.
Jeg har tænkt mig at sætte en progesteron-frigivende
intervaginal enhed ind i skeden,
og så når vi tager det ud, kommer de i brunst,
og så kan du behandle dem med KB.
Dilwyn sagde, at den nemmeste måde at tackle jobbet på,
var at køre alle køer gennem Max Mosley-maskinen,
indtil det var kviernes tur.
-Kom så, ind med dig. -Kom så.
-Gå så. -Det er ligesom at arbejde med Gandalf.
Kom så.
Gå så.
Ind med dig.
Nu flygter de. På hovedet.
Jeg kommer rundt med dem igen. Gå så!
Kom så. Nej, ikke den vej.
Forkert, forkert, forkert.
15 MINUTTER SENERE...
Gå så!
-Gå så! -Gå så, køer!
Gå så! Den vej.
Gå så!
Bestikkelse. Vi har prøvet kæppen, nu prøver vi guleroden.
Den bakker.
Nu er den gået helt tilbage, hvor den kom fra.
Og ud af pressen.
-Hvad med penge? -Hvad?
Jeg ved det ikke. Jeg er så kold og våd og ulykkelig.
Jeg kan ikke...
Mine køer er lige så ulydige som mine får,
det vælter ned, mine sko er dækket af ekskrementer.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg finder det sjovt.
Fordi du aldrig har oplevet at sejle i Middelhavet
eller spise en behagelig...
Lad os gøre den mindre, tag fat i den der.
Jeremy, tag fat i den.
Gå så.
Gå så!
Heldigvis fik vi endelig Deanie ind i pressen.
Jeg stikker hånden ind og tjekker, at alt er på plads.
Jeg ville ikke gøre det nu.
Hun er ved at rense... Hvad mener du?
At hun har en livmoder og æggestokke.
Det lyder som en ballon. Jeg er rædselsslagen for balloner.
-Rædselsslagen? -Enorm frygt. Du har ingen anelse.
-Jeg vil ikke dele lokale med en ballon. -Virkelig?
Hunderæd.
Sig det ikke videre.
Vi ser, om alt er der.
Det er ligesom en prostata, men i enorm skala.
Kors i...
Der er en livmoder. Hun er god. Hun har det fint.
-Har hun alle delene? -Ja, det har hun.
Hvad fanden er det?
-Det er lortet. -Jeg troede, du var i skeden?
-Jeg gør det rektalt. Så... -Hvad?
Jeg føler livmoderen udefra.
-Så du tager bagdøren? -Ja.
Så nu lægger jeg brødet i. Det er graviditetsapparatet, progesteron.
-Det er et af kønshormonerne. -Det vil forårsage ægløsningen?
At tage det ud vil. Det vil starte den næste cyklus.
-Hvor længe skal den være inde? -En uge.
Sådan, forplantningstrekanten er på vej.
Ja, sådan da.
Sådan. Værsgo.
Gå så. Nej. Ja.
Endelig var det Peppers tur.
Rolig, Pepper. God ko. Jeg kan lide den her.
Der. Ja, hun har det fint.
Nå, slip køerne fri.
Vi har drevet dem helt herover, sat dem herind, råbt ad dem i en time
og så sluppet dem fri. De må tænke: "Hvorfor?"
Se, hun har halen oppe. Åh, Pepper!
Da vi nu skulle vente en uge på den kunstige befrugtning...
Klar?
...satte Kaleb og hans bror Kieran sig for at reparere hegnet ordentligt.
Mens jeg besluttede at tage mig af vedligeholdelse.
Nå. Op, op og væk.
Begyndende med den uregerlige hæk modsat Geralds hus.
Hækkeklipning!
Ja.
Dejligt, dejligt.
Hej, Gerald.
G-manden bliver ellevild over,
at jeg har klaret hækken for ham.
For helvede!
Hvad fanden laver han?
Se, han kørte forbi krattet. Jeg bad ham starte i bunden.
Værsgo. Skæld ham ud.
Så du er ikke glad?
Nå. Så blev jeg fyret.
Jeg syntes ikke, det var så slemt.
Syv dage efter Dilwyns besøg var det temmelig klart, at kvierne
nu var i brunst.
Lad være med det. Det er klamt.
Jeg ved, at nogle af jer nok var bekymrede forleden,
da Dilwyn, dyrlægen, stak hele armen ind...
Ind i kvierne. Men der er ingen grund til at bekymre sig, for næste morgen
fik jeg et billede, ikke et godt ét, men stadig et billede,
af Deanie, kvien, der var
blevet rørt, og...
På billedet kan I se, at hun er gået ind i pressen alene.
"Hvor er ham waliseren med handsken? Hvor er han?
"Man står her, det er ret rart."
Men nu skal de gøres gravide.
Kom nu, køer. Tid til at blive gravide. Eller to af jer.
Kom så.
Det betød, at de igen skulle drives til pressen.
Kom så. Nej.
Stop! Gå så.
Kom så, tøser!
Har du set al den sex? Det er ligesom en gård-sexfest.
For fanden. Så du det? De er vanvittige af lyst.
Som vi blev færdige med at få dem ind i folden,
ankom Charlie, Dilwyn og Tim med herresovsen.
Er alt det seriøst sæd?
-Nej, der er flydende kvælstof i. -Så det er koldt?
Efter igen at have demonstreret mine nye kvægdriver-evner...
Stop.
Stop!
...fik vi Pepper ind i pressen til hendes sædinjicering.
-Det er et strå. -Er det et strå?
Jeg ved ikke, hvad et strå er.
-Sprøjte. -En sprøjte.
Der ser ikke ud til at være så meget sæd i.
Er det 10cc?
-Der er omkring en ml. -Nej, det er det,
en mand ejakulerer.
Det er derfor, bandet hed 10cc.
-Ved I ikke det? -Nej.
-Så skal strået ind i pistolen. -I pistolen?
-I KB-pistolen. -Det er faktisk spændende.
-Ned ad ryggen, så det holder varmen. -Hvad?
-Mens man tager grejet på. -Man tager grejet på.
Og så...
Hvad mærker du efter?
Jeg har livmoderhalsen i hånden nu.
Hun klemmer om min hånd.
-Skal den gå gennem livmoderhalsen? -Ja.
Som det kommer gennem livmoderhalsen der, så bare langsomt
-slipper jeg. -Slip.
Smut så, tøs.
Kom så, Deanie. Ind med dig. Du kan godt lide det.
Min oksekødforsyning var nu i gang.
-To potentielt gravide kvier. -Tak.
Æggene kom godt og hurtigt.
Godt udbytte til morgen.
Og chilichutneyen var i produktion.
Så tingene så godt ud i min nye lokalforsynede, økovenlige restaurant.
Nu skulle jeg bare overbevise de lokale.
NÆSTE GANG
Diddly Squat sponsorerer Chadlington fodboldklub.
Det er en lille landsby.
Og fremfor deres sladder ville jeg forklare, hvad vi laver.
Du beskrev os som idioter.
Du sagde, at hver landsby har en idiot, jeg har seks.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen