PRÆSENTERER
CLARKSONS GÅRD TO
Velkommen tilbage til Clarksons gård.
Det er næsten et år siden, filmholdet var her,
men selvom kameraerne stoppede, fortsatte livet på Diddly Squat.
Og blandt de velkendte ansigter har der været et par ændringer.
De ruinerende dyre får bliver nu passet
af en rigtig fåreavler nede ad vejen.
Jeg leverer udstyr og får, han gør arbejdet,
og så deler vi underskuddet.
Vi dyrker en ny afgrøde, durumhvede, der bruges til pasta.
Vi har millioner flere bier.
Og hvad angår bestøvning,
er der en ny tilføjelse til Diddly Squat-samfundet.
JULI 2021
Og så er der gårdbutikken,
der viste sig at være mere populær, end vi havde forventet.
Og det bliver £6,72. Mange tak.
Hej, hvordan går det?
Se. Den er fuld.
Der er tre pladser tilbage.
-Ikke mere. -Ikke mere.
Og i sidste uge blev hovedvejen blokeret.
-Jeg sad i trafikken. Ja. -I tre timer.
Folk kunne ikke blive vaccineret på klinikken.
De kunne ikke få et hold til brandstationen.
-Det er ikke godt, vel? -Nej.
-Hvis den bliver blokeret... -Så sidder vi fast.
GÅRDBUTIK
Dette betød, at vi måtte slå 8.000 m² hvede til en parkeringsplads,
og end ikke det var nok.
Det her bliver... Jeg græder, mens jeg klipper.
-Ved du det? -Ja.
Skal vi lade være?
Du bestemmer.
Du sagde på ITV forleden, at du bestemte.
Jeg bestemmer over landbruget, men du håndterer det her.
-Kan du så ikke tage lidt her? -Så skal du flytte fok.
Jeg tænkte det ikke igennem.
Jeg ventede ikke så mange mennesker.
Faktisk måtte butikkens problemer håndteres af Lisa,
fordi jeg var for optaget af en tidsbombe,
der tikkede på hver eneste gård i landet.
KAPITEL 9
OVERLEVELSE
Men først var det høsttid.
Yeo Valley, Yeo Valley
Vi ændrede spillet Nu bliver vi aldrig de samme
Yeo Valley, Yeo Valley
Frem med brystet, repræsenter vesten
Det er ekstra farming Det er vildere end vildt
Du finder ikke...
Så er vi her.
Min anden høst.
Sidste år gav de 210 hektar byg, hvede og rapsfrø
den samlede sum af £144.
Denne gang håbede jeg tydeligvis på mere,
da vi begyndte på bygmarken med den afgørende fugttest.
Jeg håber på at klare bygen i dag.
Det ville være godt.
Når du ikke åbner supermarkeder og er med i Celebrity Love Island?
Ikke Love Island. Fruen bryder sig ikke om det.
-Hvad er det så? -I'm a Celeb.
Jeg ville gerne se dig i Australien.
Det er det værste.
Det er det, jeg vil være mest bange for, at rejse.
-Vil du ikke til Australien? -Jo.
Hvis de kommer her...
-Jeg gør det. -Jeg er berømt,
og jeg er i Chipping Norton, hvor jeg bor.
Klar?
15,9.
Da vi ikke var langt fra det magiske antal 15,5,
ringede vi til Simon.
Og da han ankom i en helt ny mejetærsker,
målte jeg igen.
15,3.
-Det er godt, ikke? -Jo.
Okay, solbriller. Vi er klar.
Det er min bedstefar, der pludselig gik borts melodi.
The Who. Han viste mig dem.
Det er et år siden, jeg gjorde det her.
Hvis jeg kan huske noget.
Der er det.
Flyt dig!
Holder han i vejen, Simon?
Ja. Der er en masse trafik her.
Målet var at tage det meste byg i dag, men vi havde kun taget
et par læs, før Kaleb var i radioen.
Fugten er 15,8.
Vi skal bruge 15,5. Vi skal ikke over.
Da tallene virkede ret marginale,
søgte jeg hjælp hos Storbritanniens muntreste landmægler.
-Hallo. -Charlie, hej. Det er mig.
Vores sidste måling var på 15,8.
Ja.
Det er ret højt.
Skal vi stoppe?
Ja. Det er helt sikkert frustrerende.
Okay. Tak, Charlie. Vi tales snart ved.
-Vi ses. Farvel. -Okay. Farvel.
For hede hule helvede.
Skideirriterende.
Hvad har vi? Tre vognlæs, det er det. 36 tons.
Jeg har bare ikke mentaliteten til at være landmand.
Jeg ligger i sengen og tænker:
"Byggen er derude, den er blevet dårlig, og jeg kan ikke få den op."
Jeg mener, jeg kan ikke få byggen op.
Kaleb og jeg kørte det sidste læs til vores lager,
der irriterende nok havde modtaget endnu et besøg af lokale vandaler.
Det er de baller, de brændte i fjor, og de prøvede at brænde de her i år.
Jeg talte med politiet om det,
og politiet i landdistrikterne, deres Mitsubishi L200 er blevet fjernet,
som de kunne have jagtet skurke i, og nu har de en Opel Corsa.
Det er kongeriget Storbritannien og Nordirland,
verdens sjetterigeste land.
Hvordan fanden skal de fange nogen i en Corsa?
Endnu mere irriterende på grund af den nationale mangel på lastbilchauffører
havde vi kun fået én lastbil til at køre byggen væg.
Det betød, at noget af det skulle ligge udenfor.
Og prognosen for i morgen var regn.
Jeg er vred. For hvor meget har vi? Fem tons?
Omkring fire, fem tons. Ja.
Det vil rådne op her.
Det nærmer sig byg til £750,
-der bare bliver ødelagt. -Ja.
Prognosen kunne være forkert. Måske er vejret godt i morgen.
Vi ved aldrig, vel?
Den næste dag vidste vi det.
For helvede.
Jeg har lige fået en besked fra kornhandleren.
-Derfor stoppede vi i går aftes. -Ja.
Læsset i morges var 16,5% fugt.
Der vil være en tørreafgift på £9,75.
-Per ton? -Per ton.
Og et vægttab på 4,5%.
Så de betaler ikke for halvandet ton.
De opkræver dig for vandet, og derfor stoppede vi i går aftes.
Hvor meget har vi mistet?
Så det ville have kostet 450 pund.
-I handelsskatter, dybest set. -Og de 750 pund?
-Ja. -Det bliver vådere. For helvede.
Men hvor frustrerende høstproblemerne end var,
var de intet i forhold til det nye problem for mig
og alle andre landmænd i Storbritannien.
Et, der havde brygget siden den tumultagtige begivenhed i juni 2016.
Det britiske folk har talt, svaret er: "Vi er ude."
Landmændene vidste, at Brexit betød, at der ikke var flere EU-tilskud.
Men den britiske regering manede os til ro.
Vi vil garantere støtten til britisk landbrug på nuværende niveau, 100 %.
Denne regering har givet en større grad af sikkerhed
om fremtidig støtte til landbruget end nogen regering i EU
endsige andre steder i verden.
Men disse løfter har hidtil været tomme.
Regeringen har nok ambitioner, men landmænd siger,
at penge og detaljer er en mangelvare lige nu.
Der er meget vaghed i de udmeldinger.
Vi ved ikke, hvad de vil betale for, hvor meget.
Hvilket system får jeg
om et års tid, om to år, om fem år?
Der mangler så mange detaljer.
-Efter Brexit. -Jep.
Landmænd. Værre eller bedre stillet?
Værre.
Dette seismiske problem krævede nu nogle afgørende handlinger fra Charlie og mig.
Så vi ved, at du kommer til at miste £82.000 om året i tilskud.
I løbet af de næste par år får du nul pund per hektar.
Alle disse direkte subsidier ryger.
Der kan være legater og subsidier,
men vi ved ikke, hvad de bliver endnu.
Nej. Vi ved, at de har sagt: "Offentlige penge til offentlige goder."
Så de vil betale landmænd for at yde offentligheden varer.
Det betyder ikke noget. Det er bare et slogan.
Men der er absolut ingen substans i øjeblikket i disse ord.
Hver landmand, jeg har talt med, siger: "Hvad skal vi gøre?
"Hvad skal vi dyrke? Hvad skal vi ikke dyrke?
"Forbyder de glyfosat? Vi ved det ikke."
-Vi ved ikke, hvad de vil gøre. -Jep.
-Ja, ja. -Det slår mig.
Det er ligesom, at Fifa siger: "Vi har nye fodboldregler,"
og alle holdene siger: "Hvad? Har vi ingen målmænd?
"Har vi to bolde? Er det blandet, mænd og kvinder?
-"Hvad er det?" -Vi har nye regler.
"Vi ved det ikke. Der kommer nye regler.
"Vi ved ikke hvad." De siger: "Sæsonen starter i næste uge."
Korrekt. Så der er en vis frustration.
Men hør her.
Vi lader regeringen holde deres komitémøder
og udvalgskomitémøder og alt det vrøvl.
Fuck dem. Hele bundtet.
Så her er min plan.
Ja?
Køer.
Køer?
Jeg ved, at fårene var en katastrofe.
-Ja. -Men køer...
Ja.
-Fordi de laver stort. -Ja.
Det er godt for jorden.
-Er det godt for jorden? -Den næste dag sætter du høns,
hvor de har skidt, og hønsene spiser orme
-fra kokasserne... -Ja.
...og tamper deres afføring ned i kokasserne,
-og så flytter man det og så videre. -Ja.
Indtil hele gården er blevet forynget.
Det er en masse-græsningsplan.
-Det handler om jorden. -Om jorden.
Så du går tilbage til en slags gammeldags landbrug.
-Det er min plan. -Køer?
Ja, køer.
-Hvor mange køer? -Jeg ved det ikke.
Køer kan få tuberkulose på grund af alle grævlingerne.
-Vi er i et højrisikoområde. -Dræb grævlingerne.
Vi kan ikke dræbe grævlingerne.
-Hvorfor ikke? -Det er forbudt.
Men hvis de dræber køerne?
Vi må stadig ikke.
Den bro krydser vi.
Men her er min næste plan. Klar?
Gør lammeladen, som vi ikke har brug for mere, til en restaurant,
og sælg oksekødet derinde.
Vores eget oksekød, slagtet nede ad vejen,
tilberedt og serveret i en restaurant, hvor du sidder ned, og du har...
Vi får lam. Vi har stadig får.
-Ja. -Så vi har oksekød eller lam.
-Vi har vores egne kartofler. -Ja.
Vi har mel til saucen. Vi har mynte til myntesauce.
-Det har vi. -Vi har peberrod.
Vi har durumhvede,
-så vi kan lave vores egen pasta. -Pasta.
En restaurant, hvor alt, hvad du spiser,
blev produceret på Diddly Squat.
Strålende. Men detaljen i at få det hele på plads er...
Ja, se på det.
-Nej. -Billedet, se.
Dem skal vi have. Friesere.
-Malkekøer. Da du sagde: "Spis dem"... -Hvordan ved du... Hvad?
Du sagde: "Spis dem..." Det er en malkeko.
Der er omkostninger ved at oprette en restaurant.
Jeg ved intet om det.
-De kommer og går. -De kommer og går.
Jeg ved, at 80 % svigter, men jeg har en plan.
At være en af de 20 %.
Jeg ved, det hele er her. Du skal være lidt spændt.
Jeg har bare...
Så det er min plan.
-Skal jeg finde nogle køer? -Ja.
Mens Charlie shoppede køer, kom jeg tilbage til høsten. Bortset fra ikke.
Fordi i de næste fire dage
regnede det lige nok til at gøre afgrøderne konstant fugtige.
Jeg antog, at dagen var afskrevet...
For helvede. Det er sgu noget af et snit.
...og besluttede at skifte alle dækkene på min traktor.
Det sjove er, at den luft nok er 14 år gammel og tysk.
Ja.
Vil du have en hånd?
Sagde han i håb om et afslag.
Hvad synes du?
Hvad fanden laver du?
-Majsene er klar. -Hvad?
Majsen er klar. Vi er nødt til at gå nu.
Hvad laver du? Det skulle gøres i vinters.
-Det er vinterarbejde. -Der var det ikke bløde dæk.
Fantastisk. Vi ses om en time.
Kan du ikke gå i gang?
Ja, jeg går i gang, mens du nosser rundt her.
Eftersom jeg havde kæmpe ballade,
satte montørerne de nye dæk på i rekordtid.
Og så kørte jeg tilbage efter min trailer
i håb om, at der denne gang ikke var den samme smarte palaver.
Nå.
Nej.
Lort.
Pete?
Ja?
Hvad så?
Kommer den gule stang der ud bagved?
-Nej. -Hvad med nu?
-Nej. -Nu?
Nej.
Gud. Lad ham ikke komme tilbage og se det her igen.
Den skal derind.
-Ja. -Det er helt ufarligt.
Du har brugt det sidste år på at forklare faren ved det.
Ja, det er traktorer bagtil, men vi bruger et koben.
Okay.
Hold den der, og så vil jeg...
-Kommer den ud? Krogen? -Nej.
-Nej? -Nej.
Har du stadig ikke gjort det?
Forklar mig det.
-Okay. -Se, hvad jeg gør forkert.
-Ja. -Men du skal ikke råbe ad mig.
-Jeg har virkelig prøvet. -Okay.
Er du klar?
-Ja. -Hold stopknappen nede.
-Ja. -Tryk den op.
Tryk nu ned.
-Er tingesten kommet ud nu? -Ja.
Hvorfor... Nu er jeg vred, fordi den ikke...
Med min anhænger på slæb
kunne vi nu endelig komme tilbage til høsten.
Solskin. Kom så. Tør videre.
Først og fremmest har vi høstet et lille barn.
Det ender ret sikkert i nyhederne, ikke?
Jeremy Clarkson har hakket et barn.
Burberry. Et barn i arbejderklassen.
Her er problemet. Byggen har ligget her
og er begyndt at spire og vokse.
Se.
Det her er drivvådt.
Kaleb siger, at jeg skal sprede det på betonen
med læsseren
og lægge det nyhøstede ovenpå,
og så bliver det blandet i lastbilen,
og gennemsnittet vil være okay.
Jeg dør!
Jeg har fundet noget i landbruget, jeg er god til.
Han vil sige: "Du gjorde det ikke."
Skulle du ikke fjerne det grønne først?
Hvad?
Skulle du ikke fjerne det grønne først?
Hvem sagde det?
-Kaleb. -Nej, det gjorde han ikke. Gjorde han?
Ja.
Du har gjort det godt.
-Er det godt nok? -Det er ikke dårligt.
Jeg har gjort det. Jeg tog alle skuddene ud først.
Flot.
Vi kom videre,
og i de næste dage fik vi høstet det resterende byg
og alle rapsfrøene, før regnen stoppede legen igen.
Men heldigvis kunne jeg bruge den tid,
fordi Charlie havde fundet nogle køer, jeg skulle se.
Køber vi damekøer eller mandekøer?
-Avlskøerne er selvfølgelig hunner. -Ja.
Men der er også dyr, vi kan fede op og dræbe.
-Nogle af dem kunne være drengekøer... -Korrekt.
De er drenge, før de bliver tyre.
-Er det stude? -Det er stude.
-Er det? -Ja, fordi de ikke har nosser.
-Hvorfor ikke? -De kastrerer dem.
-Hvis du... -Hvad?
Det er sikrere at håndtere en hanko, hvis den ikke har testikler.
Hvis nogen skar mine nosser af, ville jeg ikke være det.
Du producerer ikke den mængde testosteron, som en tyr ville.
Lisa skriver: "Kan vi få nogle med lange øjenvipper?"
Jeg er ikke sikker på, hun er bygget til at være landmand.
-"Lange øjenvipper"? -"De skal have
-"pæne, lange øjenvipper." -Det kan vi godt få.
Til sidst ankom vi til Tim, opdrætterens gård
i Northamptonshire.
-Er det Silverstone, der larmer sådan? -Ja.
Jeg troede, man kunne stoppe det.
Er det altid så højt?
-Ja. -De fleste dage.
Møgbiler, helt ærligt.
Se lige dig!
-Det er en stud. -Det er studene.
Hvad er en stud?
En han uden nosser.
-Ja, det... -Ingen nosser.
-Så er de her til at spise. -De er til at spise.
-Ja. De er til avl. -De er kun til avl.
De skal ikke spises.
-Man kan give dem navne og det hele. -Ja.
Jeg har aldrig... Det er som et offentligt toilet.
Stopper de nogensinde?
-Ja. -Se dem, de gør det begge to.
Det er bare... Se.
-Du ender med en masse søle. -Ja.
-Det er det, vi vil have. -Godt.
-Søle er godt. -Ja.
Jeg vil have det på markerne. Det sparer mig for så meget kvælstof.
Det var derfor, jeg fik ideen. Så tænkte jeg:
-Boris har lavet aftalen med Australien. -Ja.
Det kommer der intet godt ud af.
-Nej, slet ikke. -Vi får billigt møgkød.
Hvis vi åbner en restaurant,
er jeg ligeglad med at konkurrere med australiere.
De korthornede er nok noget af de bedste, du har smagt.
-Virkelig? -Ja.
Du er fantastisk.
Du har et godt ansigt.
Jeremy... Husk, vi skal være enige om en pris.
-Ja, den har bare et godt ansigt. -Snak bare, drenge.
Med småsnakken overstået skulle vi vælge, hvad vi ville købe,
hvilket jeg antog, ville være ret ligetil.
Der er fire køer og kalve her, fire køer og kalve der.
Så det ville give os nogle erfarne køer med kalve til fods.
Så er de klar til juletid.
Om endnu et år.
-Ja. -De her vil.
Så vi skal bruge andre...
-Tager det et år? -Ja.
-Denne tid... -Ja.
-Det er derfor, vi skal have flere... -Ja. Gud, det er kompliceret.
Så vi skal have nogle, der er...
Vi skal bruge køer, der kan blive gravide til foråret.
De kælver næste forår.
Nej, bliver gravid næste... Nej. Kælver...
Undskyld, kælver næste forår.
-Så vi vil have 12 køer. -Tolv køer.
Nej. Vi har otte køer her. Hvor mange har vi her? Ni køer?
Otte køer med kalve.
Og vi har måske nogle kvier.
Og så... Nej. Vil kvierne være klar til at spise før kalvene?
Nej. De er din avlsbestand.
De vil kælve. Det udgør de 12.
-Jøsses. -Vi køber stude
til avl, til opfedning.
Bare rolig. Jeg ved, hvad vi gør.
Derefter var det tid til at diskutere prisen på, hvad jeg nu end købte.
Hvor meget koster en ko?
Ko og kalve-enheder som dette ligger i området £2.200.
Det er det samme som... Det kan man få en Alfa 159 for.
-Jeg ved ikke, hvad det er. -Alfa Romeo 159.
Hvordan kan du bo i Silverstone og ikke vide...
Der er risiko involveret. De skal fodres.
Kalven kunne dø.
-Ligesom en Alfa Romeo. -Den kan køre galt.
-Ja. -Præcis.
Nej, den dør bare af sig selv. Hvad koster kvien?
De kvier?
Omkring £1.800.
£1.800?
-Det skal de. -Vent.
Jeg finder min lommeregner.
-Så vi har 20 dyr i alt. -Korrekt.
Ja. Det er £25.000.
Ja, det kan vi gøre bedre.
-Ko, kalv, £2.000. -£2.100?
£2.000.
-Så siger vi £2.000. -Men kvierne
-har vi ikke diskuteret. -De er for dyre.
Jeg kan ikke slippe dem for under £1.500.
-£1,250. -£1,500. Det må det være.
Inkluderer du levering?
-Ja. -Det er ret praktisk.
£1.450 leveret.
-Aftale. -Hvad er en aftale? £1.450?
-Vi blev snydt. -Vi blev snydt.
Vi giver hånd på det.
Jeg ved ikke, hvad jeg lige har købt.
Næste morgen var det stadig for vådt til at høste hveden.
Jeg fik Alan, entreprenøren, forbi for at forklare mine ideer
til restauranten på gårdens butik.
-Det har regnet hver dag. -Åh.
Kun lige nok til at gøre afgrøderne våde.
I øjeblikket var der bænke og borde i laden,
så besøgende i butikken kunne få en sandwich og beundre udsigten.
Men med restauranten ville jeg gå endnu længere.
Her er min plan. Selvfølgelig skal der være betongulv.
-Ja. -Lokummer i det hjørne.
-Ja. -Det er køkkenet.
-Det er lukket. -Ja.
-Ja? -Fint.
-Ja. -Ja.
Og alt det her er glas.
Så du er her.
Du har en fantastisk udsigt.
-Wychwood skov. -Ja.
Den her er selvfølgelig utæt.
Det må vi beklæde.
Det var Alans stikord til at blive endnu mere forbløffende end en kosælger.
På dit andet tag, bliktaget.
Det er sandwich-isolering.
Af med det hele, på igen, nagl det fast og ned igen.
Vi lader taget sidde, men isolerer imellem, og så brædder under.
Med en fugtspærre, så det kan blæse igennem og komme ned.
De bruger dobbeltbeklædning.
Den der er lidt bredere end den forreste.
Så det ligner et lille tårn.
Hvis det kom igennem her, gennem tinnet, så kommer det ud, ikke?
Problemet er, at de er behandlet.
De skal behandles. Det holder ikke to år.
-Du skal have en Klargester her. -Hvad?
Du har en septiktank i en Klargester her. En BioDisc.
Efter den svada kom det uundgåelige, komiske bud.
-Kan du give mig en idé? -Ja.
Har du nogen idé nu?
-To et halvt hundrede tusind. -Nej.
Det er det da.
Al glasset skal dobbeltglaseres og følge reglementet, sikkerhed,
sundhedsministeriet kommer rendende.
Jeg ved, du taler, fordi din mund bevæger sig,
men jeg kan kun mærke mit indre tørre ind, da du sagde:
-"to et halvt hundrede tusind." -Ja, okay.
Så det har jeg oversat til en kvart million pund.
Ja.
For at fore en lade, der allerede står her.
Alan,
du kører om hjørnet og stiger ind i din S-klasse.
Ræser hjem. Eller det siger jeg.
-Din chauffør kører dig hjem -Ja.
Det er ikke et problem.
-Det er et problem. Det er mange penge. -Ja. Det må det være.
Tyg på den, lad os finde det rigtige tal.
Jeg må tilbage. Vi skal tage frugtprøver.
Måske får vi høstet i dag.
Ja, hvis det forbliver tørt.
Det gjorde det tilfældigvis.
-15,4. -Det er nok.
Så gør vi det!
Der bør stå på vores brød: "Kan indeholde spor af ørentviste."
Det er godt, hvor jeg er nu, men jeg håber, det bliver bedre
længere mod midten. Det ser tættere og højere ud der.
Verdens fornemmeste mejetærskerfører, ham Simon.
Han gik engang på McDonald's og bad om bestik.
-Hvad? -Han gik ind på McDonald's
og bad om knive og gafler.
Hvor er alt det... Er det ørentvist-støv?
Forestil dig at være en ørentvist... Pludselig er det bare "Åh, gud!"
De skal gennem den røde dims, ind i tromlen,
og man er hunderæd, og så blæser viften dig milevidt.
Hvis man er to centimeter og flyver seks meter,
er det som en tur ud i rummet.
Man bliver kylet afsted. "Jeg flyver bogstaveligt talt,"
og så ligger man i en anhænger
og bliver kørt til møllen, hvor man bliver malet.
Det er en forfærdelig død.
De bad om protein i hveden. Det gav vi dem.
Vi har givet dem protein. Tænk på det som en keema naan.
Hvad er en keema naan?
Indisk restaurant.
Har du aldrig været på indisk restaurant?
Det har jeg ikke.
Der er restauranter, hvor du får karry.
Ja.
Han beskrev sin baby forleden som fremmed.
Han er født i Oxford!
Jeg er født i Chipping Norton, ligeså er min familie.
Og min søn er født i Oxford. Han er fremmed.
Vejret holdt.
Og to lange dage senere manglede vi kun den sidste hvedemark.
Så, som traditionen her er,
dukkede sikkerhedschefen op for at tage sin tørn.
Ja. Vi fik lidt...
Ja.
Er det hans 52. høst?
Nej, det er 51. Jeg tror, det er 54.
Jeg spørger. Eller det er lige meget, ikke?
Verdens arbejdsmænd, her kører vi.
Se lige. Det er A-holdet nu.
Gerald på mejetærskeren. Kaleb og Jeremy på traktorer.
Før vi kunne komme i gang,
begyndte Simons nye, højteknologiske mejetærsker at lave lyde ad Gerald.
Hej, Gerald, det er Simon. Hvad er problemet?
Hvordan...
Sikke noget...
Der er et X. Bare tryk på X'et.
Tryk på Escape-knappen.
Tryk på Escape-knappen, Gerald.
Diddly Squat-gården.
Til sidst gik gårdens tekniske foster ind for at løse problemet.
Det må være fast. Et tryk.
Og som aftenen faldt på, høstede vi den sidste hvede.
Det var det. Høsten 2021 er i hus,
og nu, køer!
Nå.
Her.
-Hvad laver du? -Jeg tager handsker på.
Jeg kan ikke lide kreosot, efter jeg fik det i øjet.
-Sikket snefnug, det er utroligt. -Snefnug.
-Du er et snefnug. -Nej.
Jeg holder kreosot...
Jeg kunne have videreført debatten om generationskløften i timevis,
men Kaleb og jeg skulle indhegne en mark til de nye køer.
Og jeg gad virkelig ikke sætte 280 hegnspæle op
med hans middelalderlige dræbermaskine.
Højere.
Så jeg hyrede en forbrændingsmotor.
Det her er enden på din forretning.
For hvorfor skulle man hyre
en hegnshåndværker, når man har en SoloTrak?
Okay. God pointe.
SoloTrak. Så du gør det på egen hånd.
-Når du har forklaret, hvordan den virker. -Må jeg så gå?
Bare forklar, hvordan den virker.
Hvis du vender den om og parkerer den der, bakker vi den ned.
Stop.
Efter at have sat maskinen i position og fået snefnug-beskyttelsesgrej på,
begyndte vi.
Okay. Sænk den ned på den.
Det er sgu noget af en maskine, ikke?
Smukt.
Og schweizerkniven på larvefødder havde flere tricks i baghånden.
Fortsæt, forstæt.
-Er det stramt? -Det er stramt dernede nu.
Fortsæt.
Er det stramt?
-Sæt det springer? -Så gør det ondt.
Skal jeg fjerne det?
Godt, du har hjelm på!
Godt, du er et snefnug. Eller er du Gen X? Hvad er du?
-Hvad mener du? -Er du født i det 20. århundrede?
-Nej, vel? -Nej. 1998.
Det er...
Det 20. århundrede er 2000 og frem, ikke?
Nej. Vi er i det 21. århundrede nu.
Er vi?
Den følgende dag var hegnet færdigt,
lige i tide til Diddly Squats nye beboeres ankomst.
Smart lastbil.
-Ja, ikke? -Jo.
Lyt!
Desværre er Kaleb her ikke. Han måtte hjem og aflive sin hund.
Det er forfærdeligt.
Okay.
Velkommen.
Se, jeres nye hjem.
-Så det er en kalv. -Jeps.
-Er det deres mødre? -Jep.
Se dem. Det er herligt.
Så du er en dameko.
Du er en mandeko. Dameko.
Dameko.
Jeg har altid været lidt bange for køer,
men du ser ikke farlig ud. Se dit hår.
Jeg slog det op, og faktisk
bliver mange dræbt af køer hvert år. Mange.
Mest vandreturister, hvilket selvfølgelig er fint.
Det er virkelig tilfredsstillende. Fårene var tilfredsstillende,
da de ankom, og så blev de hurtigt utilfredsstillende,
men jeg kan ikke forestille mig dem her blive en gene.
NÆSTE GANG
Køerne er ude!
Lort!
Gud, hvor er du?
For helvede!
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen