UVÁDÍ
CLARKSONOVA FARMA DVĚ
Vítejte zpátky na Claksonově farmě.
Je to skoro rok, co tu byl štáb naposledy,
ale i když kamery přestaly natáčet, život v Didly Squat se nezastavil.
A kromě běžných událostí, nastaly i změny.
O ničivě nákladné ovce se teď stará
skutečný farmář ze sousedství.
Já dodávám vybavení a ovce, on dělá svou práci,
a pak si rozdělíme ztráty.
Pěstujeme novou plodinu, pšenici durum, která se používá k výrobě těstovin.
Máme další miliony včel.
A když je řeč o opylování,
v naší komunitě je nový přírůstek.
ČERVENEC 2021
A pak je tu farmářský obchod,
který se stal populárnějším, než jsme čekali.
To dělá 6,72 liber. Děkujeme.
Dobrý den, jak se máte?
Podívej. Je tu plno.
Zbývají tam asi tři místa.
-To je všechno. -Nic víc.
A minulý týden byla zácpa na silnici.
-Uvízl jsem. -Na tři hodiny.
Lidi se nemohli nechat očkovat ve zdravotním středisku.
Hasiči nemohli na stanici.
-To není dobrý, co? -Ne.
-Jestli se to tu ucpe... -Uvízneme.
OBCHOD FARMY DIDDLY SQUAT ZDE
To znamenalo, že jsme museli posekat dva akry pšenice, postavit parkoviště,
a ani to nestačilo.
To budu při sekání brečet.
-Víš to? -Vím. Já taky.
Tak to neuděláme?
Ty jsi šéf.
Tuhle jsi říkal v televizi, že jsi šéf ty.
Já šéfuju farmaření, ale ty řídíš tohle.
-Tak udělej kousek tady. -Všechny musíš posunout.
Nedomyslel jsem to.
Nečekal jsem, že přijde tolik lidí.
Popravdě řečeno, problémy s obchodem musela vyřešit Lisa,
protože já jsem měl práci s časovanou bombou,
která tikala na každé farmě v zemi.
CLARKSONOVA FARMA
9. KAPITOLA
PŘEŽÍVÁNÍ
Ale nejdřív je čas sklizně.
Hej, údolí, hej, údolí
Změnili jsme hru Už nebudeme stejní
Hej, údolí. Hej, údolí.
Vyzvedni si poklad A reprezentuj západ
Tohle je další zemědělství Je skutečnější než skutečné
Nenajdeš...
A jsme tu.
Moje druhá sklizeň.
Loni mi 520 akrů ječmene, pšenice a řepky
vydělalo závratných 144 liber.
Tentokrát jsem samozřejmě doufal ve víc,
když jsme začali testovat vlhkost v ječmeni.
Doufám, že dneska ten ječmen doděláme.
To by bylo dobrý.
Když neotvíráš supermarkety a nechodíš do reality show?
Žádná reality show. Druhá polovička to nemá ráda.
-Tak co? -Jsem celebrita.
Rád bych tě viděl v Austrálii.
To je na tom to nejhorší.
Nejvíc se budu bát doopravdy odjet.
-Nechceš jet do Austrálie? -Ne.
Když přijedou sem...
-Udělám to. -Jsem celebrita
a jsem v Chipping Norton, kde bydlím.
Připraven?
15,9.
Protože jsme nebyli daleko od magického čísla 15,5,
zavolali jsme Simonovi.
A když dorazil ve zbrusu novém kombajnu,
Znovu jsem to změřil.
15,3.
-To je dobře, že? -To je dobrý. Skvělý, jdeme na to.
Dobře, sluneční brýle. Jsme připraveni.
Můj děda, který bohužel zemřel, měl tuhle písničku rád.
The Who. Znám je od něj.
Naposled jsem to dělal před rokem.
Jestli si něco pamatuji.
A je to.
Uhni!
Zaparkoval ti v cestě, Simone?
Ano. V této oblasti je velký provoz.
Cílem bylo sklidit všechen ječmen, ale stihli jsme jen
pár várek, než zavolal Kaleb.
Vlhkost stoupá na 15,8.
Potřebujeme 15,5. Výš jít nechceme.
Mně se ta čísla zdála zanedbatelná,
a tak jsem se poradil s nejveselejším správcem pozemků v Británii.
-Haló. -Charlie, ahoj. To jsem já.
U posledního nákladu jsme naměřili 15,8.
Jo.
To je docela vysoké.
Takže musíme přestat?
Jo. Dobře, to je frustrující. Rozhodně frustrující.
Dobře. Díky, Charlie. Brzy se ozvu.
-Zatím. Sbohem. -Dobře. Ahoj.
Zatracená práce.
Taková otrava.
Co jsme udělali? Tři vozy, to je celé. 36 tun.
Na farmaření prostě nemám náturu.
Ležím v posteli a říkám si:
„Mám tam přezrálý ječmen a nemůže se zvednout.“
Nemyslím, že se mi nezvedne. Ten ječmen nemůžu sklidit.
S Kalebem jsme odvezli poslední náklad do skladiště,
které opět navštívili místní vandalové.
To jsou balíky, co zapálili loni a teď se pokusili zapálit tyhle.
Mluvil jsem o tom s policií.
Venkovské kriminálce sebrali Mitsubishi L200,
ve kterém byli schopni honit padouchy a dali jim Vauxhall Corsa.
Spojené království Velké Británie a Severního Irska,
šestá nejbohatší země na světě.
Jak mají sakra někoho dopadnout v Corse?
Ještě otravnější bylo, že kvůli celonárodnímu nedostatku řidičů náklaďáků
jsme byli schopni zajistit jen jeden náklaďák na odvoz.
Takže část zůstala venku.
A na druhý den hlásili déšť.
Štve mě to. Kolik toho je? Pět tun?
Asi čtyři, pět tun. Jo.
Shnije to tady.
Je to ječmen za 750 liber
-a bude po něm. -Jo.
Předpověď se může plést. Třeba bude ráno hezky.
Nikdy nevíme, co?
Druhý den jsme věděli.
Zatraceně.
Právě mi psal kupec obilí.
-Proto jsme včera přestali. -Jo.
Náklad z rána měl 16,5 % vlhkosti.
Za sušení si účtují 9,75 libry.
-Za tunu? -Za tunu.
A ztráta hmotnosti o 4,5 %.
Takže ti nezaplatí za tunu a půl.
Účtují si za vodu, a proto jsme včera přestali.
O kolik jsme přišli?
To by stálo 450 liber.
-Obchodních daní. -A těch 750?
-Leží, jo. -Leží a mokne. Sakra.
Ale jakkoli otravné byly problémy se sklizní,
nebyly nic proti potížím, které čekaly na mě
a všechny ostatní farmáře ve Velké Británii.
Potíže, které hrozily od bouřlivých událostí z června 2016.
Britský lid promluvil. Odpověď je: „Odcházíme.“
Zemědělci věděli, že Brexit bude znamenat konec dotacím z EU.
Ale vláda nám řekla, že si nemáme dělat starosti.
Zaručujeme podporu pro britské zemědělství na jeho současné úrovni, stoprocentně.
Tato vláda poskytla vyšší míru jistoty
o podpoře zemědělství, než kterákoli vláda v EU,
natož jinde ve světě.
Nicméně tyto sliby se zatím ukázaly jako plané.
Vláda může mít velké ambice, ale zemědělci tvrdí,
že peněz a informací je nedostatek.
Oznámení jsou velmi nejasná.
Nevíme, co zaplatí, ani kolik.
V jakém systému budu
za rok, dva, pět let.
Musí se vychytat spousta much.
-Po Brexitu. -Ano.
Zemědělci. Jsou na tom lépe, nebo hůř?
Hůř.
Tento kolosální problém vyžadoval ode mě a od Charlieho rozhodný krok.
Víme, že přijdeš o 82 000 liber ročně na dotacích.
V příštích několika letech dostaneš nulu na hektar.
Všechny ty přímé dotace zmizí.
Možná nějaké dotace a granty budou,
ale ještě nevíme jaké.
Ne. Víme, že řekli: „Veřejné prostředky na veřejné blaho.“
Takže zaplatí zemědělcům, aby poskytli veřejné blaho.
To nic neznamená. Je to jen slogan.
Za těmi slovy není nic konkrétního.
Každý farmář, se kterým jsem mluvil, říká: „Co máme dělat?
„Co chcete, abychom pěstovali a co ne?
„Zakážou glyfosát? Nevíme.“
-Nevíme, co udělají. -Jo.
-Připadá mi to.
Je to jako by FIFA přišla s novými pravidly pro fotbal
a všechny týmy říkaly: „Co? To nebudeme mít brankáře?
„Budeme hrát se dvěma míči? Ženy a muži budou dohromady?
-„Tak co?“ -Máme nová pravidla.
Říkají: „Nevíme. Jsou nová pravidla.
„A my je neznáme.“ A: „Sezóna začíná příští týden.“
Správně. Je tu jisté rozčarování.
No nic, hele.
Ať si vláda plká, pořádá schůze,
rady a ty všechny nesmysly.
Ať se jdou bodnout.
Tady je můj plán.
Jo?
Krávy.
Krávy?
Vím, že ovce byly katastrofa.
-Jo. -Ale krávy...
Jo.
-Protože kadí. -To ano.
To je dobré pro půdu.
-Je to dobré pro půdu? -Druhý den dáš slepice
na místo, kde kadily a slepice vyzobají červy
-z jejich koblih... -Jo.
a zašlapou to do hlíny,
-čímž ji zúrodní, a pak je posuneme dál. -Jo.
Dokud celou farmu nepohnojíme.
Je to podnik davové pastvy. Nakonec...
-Jde o půdu. -Jde o půdu.
Vrátíš se k tradičnímu zemědělství.
-To je můj plán. -Krávy?
No, krávy. Ano.
-Kolik krav? -Já nevím.
Krávy by mohly dostat tuberkulózu kvůli všem těm jezevcům.
-Jsme ve velmi rizikové oblasti. -Jezevce zabijeme.
To nemůžeme.
-Proč ne? -Nesmí se to.
Ale zabíjejí krávy.
Jezevce zabít nemůžeš.
To nějak vyřešíme.
Ale tady je můj další plán. Připraven?
Z porodny jehňat, kterou už nepotřebujeme, uděláme restauraci
a tam budeme prodávat to hovězí.
Vlastní hovězí, poražené v sousedství,
připravené a podávané v restauraci, kde si sedneš a máš...
Budeme mít jehněčí. Pořád máme ovce.
-Jo. -Takže výběr z hovězího a jehněčího.
-Máme vlastní brambory. -Jo.
Máme mouku na omáčku, mátu na sós.
-Máme to. -Máme křen.
Máme tvrdou pšenici,
-takže můžeme vyrábět těstoviny. -Těstoviny.
Restaurace, kde všechno, co jíš,
bylo vypěstované v Diddly Squat.
Skvělé. Jen detail, jak to všechno uskutečnit, je...
Ano, podívej se na to.
-Ne. -Ten obrázek, podívej.
To chceme, fríské plemeno.
-Dojnice. Když jsi řekl „sníme je“... -Jak víš... Co?
Řekl jsi, že je sníme. Jsou to dojnice.
Založení restaurace něco stojí.
O tom já nic nevím.
-Přicházejí a odcházejí. -To jo.
Vím, že je 80% míra selhání, ale mám plán.
Budeme v těch zbylých 20 %.
Všechno je to tady. Musíš být trochu nadšený.
Já jen...
To je každopádně můj plán.
-Mám ti sehnat krávy? -Jo.
Charlie jel nakupovat krávy a já se vrátil ke sklizni. Akorát, že nevrátil.
Protože další čtyři dny
pršelo dost na to, aby plodiny zůstaly neustále vlhké.
Takže když je dnešek na odpis,
Ty bláho. To je díra.
rozhodl jsem se vyměnit všechny pneumatiky na svém traktoru.
Vtipné je, že ten vzduch je asi 14 let starý a německý.
Jo.
Chcete pomoct?
Řekl a doufal, že odmítnete.
Co ty na to?
Co to sakra děláš?
-Už je kukuřice. -Cože?
Kukuřice je hotová. Musíme jet.
Co to děláš? Tos měl udělat v zimě.
-To je práce na zimu. -V zimě nebyly letní pneumatiky.
Fajn, uvidíme se za hodinu.
Běž začít.
Já začnu, všechno to zařídím a ty se tady babrej s tímhle.
Když viděli, že mám průšvih,
montéři vyměnili kola v rekordním čase.
Pak jsem připojil vůz
a doufal, že tentokrát to nebude taková fuška.
Dobře.
Ne.
Sakra.
Pete?
Jo?
Co je?
Vysunuje se ten žlutý hrot?
-Ne. -Co teď?
-Ne. -Teď?
Ne.
Proboha. Hlavně ať sem nejezdí a nezjistí, že to zase neumím.
Tohle dáš sem.
-Jo. -Je to naprosto bezpečné.
Celý minulý rok jsi mi říkal, jak je to nebezpečné.
Zadní části traktorů jsou, ale my používáme páčidlo.
Tak jo.
Drž to a já...
-Vysouvá se to? Ten hák? -Ne.
-Ne? -Ne.
Ty to ještě nemáš?
Vysvětli mi to.
-Jasně. -Uvidíme, co dělám špatně.
-Jo. -Ale nekřič na mě.
-Vážně jsem se snažil. -Dobře.
Fajn. Můžeme?
-Jo. -Podrž tlačítko Stop.
-Ano. -Teď to zmáčkni nahoru.
A teď dolů.
-Už se to vysunulo? -Jo.
A proč... To mě štve, protože to...
Když jsem připojil vůz,
mohli jsme se konečně vrátit ke sklizni.
Slunce, no tak. Vysoušej to.
Ale popořádku, sklidili jsme malé dítě.
To bude určitě ve zprávách, že?
Jeremy Clarkson rozšrotoval dítě.
Burberry. Dítě z dělnické třídy.
Tady je náš problém. Podívejte. Ten ječmen tady už chvíli leží
a začíná klíčit a růst.
Podívejte. Hele.
Tohle je úplně mokré.
Podle Kaleba ho musím rozhrnout
pomocí radlice,
nově sklizený ječmen dát navrch
a pak se to smíchá v náklaďáku,
a průměr bude v pořádku.
Já umřu!
V zemědělství jsem asi našel něco, co mi jde.
Neuvěří, že jsem to udělal já.
Neměl jsi nejdřív vyndat to zelené?
Co?
Neměl jsi to zelené vyndat před tím?
Kdo to řekl?
-Kaleb. -Kdepak. Vážně?
Jo.
Odvedl jsi dobrou práci.
-Je to dobré? -Jde to.
Zvládl jsem to. Nejdřív jsem vyndal to naklíčené.
Dobrá práce.
Opřeli jsme se do toho
a během několika dní jsme zvládli sklidit zbytek ječmene
a všechnu řepku, než nám to déšť zase překazil.
Ale naštěstí jsem mohl ten čas využít,
protože Charlie mi našel nějaké krávy.
Tyhle... Kupujeme dámy nebo pány?
-Chovné krávy budou samozřejmě samice. -Jo.
Ale mají i ty, které můžeme vykrmit a porazit.
-Tam by mohli být i kluci, ale... -Správně.
Jsou kluci než se z nich stanou býci.
-Jsou to voli? -Jsou.
-Vážně? -Protože nemají kulky.
-Proč nemají kulky? -Kastrují je. Bezpečnější manipulace.
-Když... -Co?
S býky se manipuluje lépe, když nemají varlata.
To nedává smysl. Kdyby někdo ufikl moje, bylo by to horší.
Ty neprodukuješ tolik testosteronu jako býk.
Lisa se ptala, jestli můžeme koupit nějaké s dlouhými řasami.
Nejsem si jistý, že je na tenhle farmářský život stavěná.
-„Dlouhé řasy?“ -Říkala, že chce,
-aby měly dlouhé řasy. -Můžeme sehnat dlouhé řasy.
Nakonec jsme dorazili na farmu chovatele krav Tima
v Northamptonshire.
-Ten rámus jde ze Silverstonu? -Jo.
Myslel jsem, že to zastavíte.
Vždycky je to tak hlasité?
-Jo. -Většinou.
Zatracená auta.
Podívejme!
-To jsou volečci. -Tohle jsou volečci.
Co je voleček?
Samec bez kulek.
-Jo, to je... -Žádné kulky.
-Ti jsou na maso. -Ano, jsou na jídlo.
-Aha. Tyhle jsou na chov. -Ano, všechny jsou na chov.
Ne na jídlo.
-Můžete je pojmenovat a tak. -Ano.
To jsem... Je to jak na veřejných záchodech.
Přestanou někdy?
-Jo. -Podívej se na ně. Obě jedou.
Je to... Podívejte se na to.
-Je z toho spousta hnoje. -Jo.
-To chceme. -Dobře.
-Hnůj je dobrý. -Jo.
Chci ho na pole. Ušetřím za hnojivo.
Proto mě to napadlo. Pak jsem si řekl,
-že Boris uzavřel dohodu s Austrálií. -Jo.
Z toho nic dobrého nevzejde.
-Kdepak. -Budou dovážet levné nekvalitní hovězí.
Když budu mít hovězí z pastvy a otevřu si restauraci,
nebudu muset soupeřit s Australany.
Tyhle krátkorohé budou to nejlepší, co jste jedl.
-Vážně? -Jo.
Jsi skvělá.
Máš hezkou tvář.
Jeremy, nechval je. Musíme dohodnout cenu.
-Já vím. Jen se mi líbí její obličej. -Jen mluvte dál.
Lichotek bylo dost a nastal čas vybrat si, co koupit,
což jsem očekával, že bude prosté.
Čtyři krávy a telata tady a tady.
To by byly zkušené krávy s telaty.
Budou hotové na Vánoce.
Příští rok.
-Jo. -Tyhle budou.
Proto potřebujeme další...
-Tyhle budou až za rok? -Jo.
-Teď... -Jo.
-Proto musíme koupit další... -Jo. Bože, to je složité.
Musíme koupit takové, které budou...
Potřebujeme krávy, co zapustíme příští jaro.
Příští jaro budou rodit.
Ne, zapouštět... Ne. Rodit...
Pardon, rodit příští jaro.
-Takže chceme 12 krav. -Dvanáct.
Ne. Máme tu osm krav. Kolik jich máme? Devět?
Osm krav s telaty.
A možná máme pár jalovic.
A pak... Ne. Jalovice můžeme jíst dřív než telata?
Ne. Ty jsou na chov.
Budou březí. To je až 12.
-Ježíši. -Vezmeme ty volečky
na chov, na vykrmení.
Neboj. Vím, co koupit.
Nastal čas na domluvení ceny za to, co jsem kupoval.
Kolik stojí kráva?
Kráva s teletem dohromady se pohybuje kolem 2 200 liber.
To je jako za Alfu 159.
-Nevím, co to je. -Alfa Romeo 159.
Jak můžete žít ve Silverstonu a nevědět...
Je tu riziko. Musíš je koupit, krmit.
Může to uhynout. To tele.
-Jako Alfa Romeo. -Můžete nabourat.
-Jo. -Přesně tak.
Ne, to umře samo. Kolik stojí jalovice?
Tyhle jalovice?
Kolem 1 800 liber.
1 800 liber?
-Musí. -Moment.
Počkejte, vezmu si kalkulačku.
-Celkem tedy máme 20 zvířat. -Správně.
Jo. To je 25 000.
Jo. Myslím, že to zvládneme lépe.
-Kráva, tele, 2 000. -2 100?
2 000 liber.
-Tak 2 000 liber. -Ale ty jalovice...
-Co ty jalovice? -Jsou dost drahé.
Nemůžu jít pod 1 500.
-1 250. -Pod 1 500 nejdu.
Je to i s dovážkou?
-Jo. -To je fajn.
Za 1 450 a dovoz zdarma.
-Beru. -Beru. Co bereš? 1 450?
-Bereme. -Bereme.
Ruku na to.
Nevím, co jsem koupil.
Dalšího rána bylo pořád moc vlhko na sklizeň pšenice.
Tak jsem pozval zedníka Allana, abychom probrali moje nápady
ohledně restaurace.
-Prší každý den. -Ale ne.
Ne moc, jen tak, aby byly plodiny vlhké.
V tu chvíli jsem měl ve stodole lavice a stoly,
aby si mohli návštěvníci dát sendvič a pokochat se výhledem.
Ale s restaurací jsem chtěl jít dál.
Tady je můj plán. Rozhodně musíme vybetonovat podlahu.
-Jo. -V rohu bude záchod.
-Ano. -Pak kuchyně.
-Bude obložená. -Jo.
-Jo? -Pevná.
-Jo. -Jo.
A tady až na konec sklo.
Jste tady.
Máte skvělý výhled.
-Wychwoodský les. -Jo.
Tudy očividně profukuje.
Musíme to zadělat.
To bylo znamení pro Allana, aby byl ještě víc matoucí než prodejce krav.
Na druhé střeše, té plechové.
Je to sendvičová izolace.
Všechno přijde dolů, pak zpátky, nabiju to napříč a zas dolů.
Střechu tam necháme, mezi to strčím izolaci a pod to prkna.
S parotěsnou bariérou to může profouknout dolů.
Budou používat hradní desku.
Máš jednu širší než tuhle vepředu.
Vypadá to jako věž hradu.
Když tady střelíš, vyletí to ven.
Problém je, že nejsou natřené.
Musíš to natřít nebo nevydrží dva roky.
-Máš tady Klargester. -Co?
Máš tu septik, Klargester. BioDisc.
Po této palbě přichází nevyhnutelný komediální citát.
-Můžete mi dát nějaký odhad? -Jo.
Máte představu?
-250 000 liber. -Ani náhodou.
No jo.
Sklo musí být dvojité, aby odpovídalo předpisům
a bezpečnosti lidí, co přijdou.
Vím, že mluvíš, protože se ti hýbe pusa,
ale vnímám jen, jak se mi scvrkávají vnitřnosti,
-když říkáš 250 000 liber. -Tak fajn.
Přeložil jsem si to na čtvrt milionu liber.
Jo.
Za zadělání stodoly, která tady už je.
Alane,
jeď za roh, nasedni do svého S Classe.
Jeď domů. Vlastně ne.
-Odveze tě tvůj řidič. -Jo.
Ne, to není problém.
-To je problém. Je to spousta peněz. -Jo. To je.
Promysli to. Dej mi přesný rozpočet.
Musím se vrátit. Děláme testy vlhkosti.
Dneska by se mohlo sklízet.
Když bude sucho. Jo.
A sucho bylo.
-15,4. -Fajn.
Jdeme na to!
Na náš chleba v obchodě bychom měli napsat: „Může obsahovat škvory.“
Kde jsem teď to vypadá dobře, ale doufám, že to bude lepší.
Uprostřed to vypadá hustší a vyšší.
Simon je nejvíc nóbl řidič kombajnu na světě.
Jednou šel do Mekáče a řekl si o příbor.
-Cože? -Šel do McDonalda
a řekl si o vidličku a nůž.
Kde se bere... To je prach ze škvorů?
Představ si, že jsi škvor, a najednou: „Panebože!“
Ne. Jde to do toho červeného, pak do násypky
a říkáš si: „Je to děsivé.“ Pak se spustí vrtule a vyfoukne tě
míle do vzduchu. Máš tři centimetry a vyhodí tě to do 6 metrů.
Jako když tě vystřelí do vesmíru.
A pak si říkáš: „Já letím.“
Najednou jsi ve voze,
odvezou tě do mlýna a tam tě rozemelou.
Je to hrozný konec.
Chtěli v pšenici bílkoviny. Mají je.
Dali jsme jim bílkoviny. Je to náš keema naan, speciální chleba.
Co je keema naan?
Indická restaurace.
Nikdy jsi nebyl v indické restauraci?
Nebyl.
Existují restaurace, kde si dáš kari.
Jo.
Tuhle označil své dítě za cizince.
Narodil se v Oxfordu!
Já se narodil v Chipping Norton, jako zbytek mý rodiny.
A můj syn se narodil v Oxfordu. Je to cizinec.
Je cizinec.
Počasí vydrželo.
A po dvou dlouhých dnech zbývalo poslední pšeničné pole.
Takže jak je tady tradicí,
na šichtu se dostavil šéf ochranky.
Jo. Máme trochu...
Jo.
Co? Tohle je jeho 52. sklizeň?
Ne, 51. Ne, myslím, že 54.
Zeptám se ho. Vlastně to asi nemá smysl, co?
Dělníci světa, jedeme.
Hele. To je tým A.
Gerald na kombajnu. Kaleb a Jeremy na traktoru.
Než jsme ale mohli začít,
Simonův nový, vymakaný kombajn začal dělat na Geralda zvláštní zvuky.
Ahoj, Geralde, tady Simon. Co se děje?
Chci říct, jak...
Je to jen náklad...
Je tam křížek. Zmáčkni ho.
Stiskni escape.
Stiskni escape, Geralde.
Farma Diddly Squat.
Nakonec problém vyřešilo technicky zdatné embryo.
Musíš to pořádně zmáčknout.
A když padl večer, dosbírali jsme poslední pšenici.
Tak jo. Sklizeň roku 2021 je doma
a teď krávy!
Dobře.
Tady.
-Co to děláš? -Musím se chránit.
Kreosot nemám rád od doby, co se mi dostal do oka.
-Taková padavka. Neuveřitelné. -Padavka.
-Seš padavka. -Nejsem.
Podívej, sahám na kreosot...
Tuhle mezigenerační debatu jsem mohl vést celé hodiny,
ale museli jsme s Kalebem oplotit louku pro nové krávy.
A vážně se mi nechtělo zatloukat 280 sloupků
pomocí jeho středověkého zabijáka.
Výš.
Tak jsem najal vnitřní spalování.
Tohle je konec tvého podniku.
Protože proč by sis najímal
dodavatele plotů, když máš SoloTrak?
To je pravda.
SoloTrak. Takže si to uděláš sám.
-Až mi to vysvětlíš. -Pak můžu jít?
Vysvětli mi, jak to funguje.
Když to otočíš a zaparkuješ tamhle, obrátíme to dolů.
Stůj.
Když jsme dostali stroj do správné polohy a nasadili ochranné pomůcky pro padavky,
začali jsme.
Fajn. Opři to tam.
To je stroj, co?
Krása.
A tenhle švýcarský nůž měl v rukávu ještě víc triků.
Pokračuj. Ještě.
-Je to napnuté? -Až dolů.
Pokračuj.
Držíš to pevně?
-Co když to rupne? -Bolelo by to.
Mám to oddělat?
Ještě že máš helmu!
Ještě že jsi padavka. Jsi Gen X? Nebo co?
-Co tím myslíš? -Narodil ses ve 20. století?
-Jo? -Ne. 1998.
To je...
20. století je 2000 a dál, ne?
Ne. Teď jsme v 21. století.
Vážně?
Následující den bylo oplocení hotové,
právě včas na příjezd nejnovějších obyvatel naší farmy.
Hezké auto.
-To jsou ony, že? -Jo.
Poslouchejte!
Kaleb tady bohužel není, protože musel jet dát utratit svého psa.
Hrozné.
Tak jo.
Vítejte.
Hele, váš nový domov.
-To je tele. -Jo.
-To jsou jejich mámy? -Jo.
Podívejte. To je úžasné.
Takže ty jsi holka.
A ty jsi kluk. Holka.
Holka.
Krav jsem se vždycky trochu bál,
ale vy nevypadáte děsivě. Podívej na tu srst.
Hledal jsem si to
a krávy zabijí hodně lidí za rok. Hodně.
Většinou tuláky, což je v pořádku.
Je to uspokojující. Vím, že ovce byly také,
když jsme je poprvé přivezli, a rychle se staly opakem,
ale nevidím, jak by krávy mohly být na obtíž.
V PŘÍŠTÍM DÍLE
Krávy utekly!
A sakra!
Bože, kde jsi? Fern!
Zatraceně!
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled: Kristýna