PRESENTERAR
CLARKSONS GÅRD TVÅ
Välkomna tillbaka till Clarksons gård.
Det har gått nästan ett år sedan filmteamet senast var här,
men trots att kamerorna slutade rulla, fortsatte livet på Diddly Squat.
Och bland de välbekanta händelserna har det skett några förändringar.
De förödande dyra fåren sköts nu
av en riktig fårfarmare alldeles i närheten.
Jag tillhandahåller utrustningen och fåren, han gör jobbet,
och sen delar vi på förlusterna.
Vi odlar en ny gröda, durumvete, som används för att göra pasta.
Vi har miljoner fler bin.
Och på tal om pollinering,
har vi ett nytillskott på Diddly Squat.
JULI 2021
Och så är det gårdsbutiken,
vilken visade sig vara mer populär än vi förväntade oss.
Det blir 6,72 pund. Tack så mycket.
Hej, hur mår du?
Titta. Det är fullt.
Det är ungefär tre platser kvar.
-Det är det. -Det är det.
Förra veckan blev det trafikstockning på landsvägen.
-Jag satt fast i trafiken. -I tre timmar.
Folk kom inte till sin vaccination på öppenvårdscentralen.
De fick inte tag i personalen till brandstationen.
-Det är inte bra, eller hur? -Nej.
-Om det här blir värre... -Då sitter vi fast här.
GÅRDSBUTIK
Vi blev tvungna att klippa en halv hektar för att göra en parkeringsplats
och inte ens det räckte.
Jag kommer att gråta när jag klipper.
-Vet du det? -Jag vet. Jag med.
Ska vi göra det?
Du är chefen.
Du sa på ITV häromdagen att du var chefen.
Jag är chef för jordbruket, men du gör det här.
-Varför inte klippa lite här då? -Du måste få alla att flytta på sig.
Jag tänkte inte igenom det.
Jag trodde inte att det skulle komma så många.
I själva verket borde gårdsbutiksfrågorna hanteras av Lisa,
för jag var för upptagen av en tidsbomb
som tickade på alla gårdar i landet.
CLARKSONS GÅRD
KAPITEL 9
ÖVERLEVA
Men först var det dags att skörda.
Nu är det dags.
Min andra skörd.
Förra året gav de 210 hektaren av korn, vete och raps
mig kapitalbeloppet 144 pund.
Den här gången hoppas jag på mer
när vi börjar med kornåkern med det så viktiga fuktighetstestet.
Jag hoppas vi skördar kornet idag.
Det skulle vara bra.
När du inte öppnar köpcentrum och är med på Celebrity Love Island?
Min andra hälft skulle inte gilla det.
-Vad är det då? -I'm a Celeb.
Jag skulle vilja se dig i Australien.
Det är det värsta.
Det är det jag är mest rädd för, att faktiskt åka.
-Vill du inte åka till Australien? -Jo.
Om de kommer hit...
-Då gör jag det. -Jag är kändis
och jag är i Chipping Norton där jag bor.
Redo?
15,9.
Eftersom vi inte var så långt ifrån den magiska siffran 15,5,
ringde vi Simon.
Och när han anlände i en sprillans ny skördetröska,
testade jag igen.
15,3.
-Det är bra, eller hur? -Det är bra. Vi kör.
Okej, solglasögon. Vi är redo.
Min farfar, som plötsligt gick bort, det här är hans låt.
Han fick mig att gilla The Who.
Det har gått ett år sen jag gjorde det här.
Om jag kommer ihåg nåt.
Där är det.
Flytta på dig!
Har han parkerat i vägen för dig?
Ja. Det är mycket trafik här i trakten.
Målet var att ta det mesta av kornet idag, men vi hade bara skördat
ett par tankar innan Kaleb var på radion.
Fukthalten är nu 15,8.
15,5 är nivån vi behöver. Vi vill inte överskrida den.
Eftersom siffrorna verkade ganska marginella,
sökte jag råd av Storbritanniens gladaste markagent.
-Hallå. -Charlie, hej. Det är jag.
Senaste lasset vi tog in var 15,8.
Ja.
Det är ganska högt.
Så vi måste sluta?
Det är frustrerande. Frustrerande, definitivt.
Okej. Tack, Charlie. Vi hörs snart.
-Vi ses. Hej då. -Okej. Hej då.
Jäklar anamma.
Så surt.
Vad har vi? Tre vagnslaster, det är allt. 36 ton.
Jag har helt enkelt inte mentaliteten att vara bonde.
Jag ligger i sängen och tänker:
"Kornet finns där ute och det är övermoget och jag får inte upp det."
Jag menar inte att jag inte får upp den, jag får inte in kornet.
Kaleb och jag tog den sista lasten till förvaringsområdet,
som irriterande nog hade fått ännu ett besök av de lokala vandalerna.
Det där brände de förra året, och försökte bränna det här i år.
Jag pratade med polisen om det,
och landsbygdspolisen blev av med sin Mitsubishi L200
som de kunde jaga skurkar i och fick en Opel Corsa.
Storbritannien och Nordirland,
det sjätte rikaste landet i världen.
Hur i helvete ska de kunna fånga någon i en Corsa?
Ännu mer irriterande, på grund av bristen på lastbilschaufförer,
lyckades vi bara boka en lastbil för att köra kornet.
Det innebar att en del måste lämnas utomhus.
Och prognosen för morgondagen var regn.
Jag är förbannad över det här. Hur mycket har vi här? Fem ton?
Ungefär fyra, fem ton. Ja.
Det kommer att ruttna här.
Det är korn för 750 pund
-som blir förstört här. -Ja.
Prognosen kan vara fel. Det kan bli fint imorgon.
Vi vet aldrig, eller hur?
Dagen efter visste vi det.
Jävlar.
Jag fick precis ett meddelande från spannmålshandlaren.
-Det var därför vi slutade i går kväll. -Ja.
Lasten från i morse var på 16,5 % fuktighet.
Det blir en torkningsavgift på 9,75 pund.
-Per ton? -Per ton.
Och en viktminskning på 4,5 %.
Så de betalar inte för ett och ett halvt ton.
De tar betalt för vattnet, det var därför vi slutade igår.
Hur mycket pengar har vi förlorat?
Det skulle ha kostat 450 pund.
-I skatter. -Och de 750 punden?
-Som ligger i... Ja. -Som blir allt geggigare. Jävlar.
Men hur frustrerande skördeproblemen än var,
var de inget jämfört med det problem jag
och alla andra bönder i UK mötte nu.
Ett problem som hade jäst sen den tumultartade händelsen i juni 2016.
Det brittiska folket har talat, svaret är: "Vi lämnar."
Bönderna visste att Brexit innebar att det inte skulle bli fler EU-bidrag.
Men den brittiska regeringen sa åt oss att inte oroa oss.
Vi kommer att garantera stödet till brittiskt jordbruk på dess nuvarande nivå.
Denna regering har gett en större grad av säkerhet
om framtida stöd till jordbruk än någon regering i EU,
eller någon annanstans i världen.
Dessa löften har dock hittills varit tomma.
Regeringen kanske har ambitioner, men bönderna säger
att pengar och varor nu är en bristvara.
Det finns mycket vaghet i dessa budskap.
Vi vet inte vad de kommer att betala för och hur mycket.
Vilket system är jag i
om ett år, om två år, om fem år?
Det är så mycket detaljer.
-Efter Brexit då. -Japp.
Bönder. Bättre eller sämre?
Sämre.
Det här seismiska problemet krävde nu beslutsamma åtgärder från Charlie och mig.
Vi vet att du kommer att förlora 82 000 pund per år i subventioner.
Under de närmaste åren kommer du att få inget alls per hektar.
Alla direkta subventioner försvinner.
Det kan mycket väl bli bidrag och subventioner,
men vi vet inte vad de kommer att bli än.
Nej. Vi vet att de har sagt: "Offentliga pengar till allmännytta."
De betalar bönderna för att tillhandahålla allmännytta.
Det betyder ingenting. Det är bara en slogan.
Men det finns absolut ingen substans i dessa ord för tillfället.
Varje bonde jag har pratat med säger: "Vad ska vi göra?
"Vad ska vi odla? Vad ska vi inte odla?
"Kommer de att förbjuda glyfosat? Vi vet inte."
-Vi vet inte vad de tänker göra. -Japp.
-Ja, ja. -Det slår mig.
Det är som om FIFA säger: "Vi har nya regler för fotboll"
och alla lag säger: "Vad? Ska vi inte ha målvakter?
"Har vi två bollar? Är det blandat, män och kvinnor?
-"Hur blir det?" -Vi har nya regler.
De säger: "Vi vet inte. Det kommer nya regler.
"Vi vet inte vilka." De säger: "Säsongen börjar nästa vecka."
Så det finns en viss frustration.
Hur som helst, lyssna.
Vi låter regeringen fundera, hålla sina kommittémöten,
och välja kommittémöten och allt nonsens.
Fan ta dem. De kan dra allihop.
Så här är min plan.
Ja?
Kor.
Kor?
Jag vet att fåren var en katastrof.
-Ja. -Men kor...
Ja.
-För att de gör nummer två. -Det gör de.
Det är bra för jorden.
-Är det bra för jorden? -Nästa dag går höns
där korna bajsat, och hönsen äter maskar
-ur kobajset... -Jaha.
...och trampar ner sin avföring och kornas avföring i jorden,
-och gör den bra, vi flyttar dem... -Ja.
...tills hela gården har förnyats.
Det är betesförflyttning. I slutändan...
-Det handlar om jorden. -Ja.
Vi går tillbaka till gammaldags jordbruk.
-Det är min plan. -Kor?
Tja, kor. Ja.
-Hur många kor? -Jag vet inte.
Kor kan få tuberkulos på grund av alla grävlingar.
-Vi är i ett högriskområde. -Döda grävlingarna.
Vi kan inte döda grävlingarna.
-Varför inte? -Det är förbjudet.
Men om de dödar korna?
Vi kan ändå inte döda grävlingar.
Vi tänker på det sen.
Men här är min nästa plan. Redo?
Förvandla lammhuset, som vi inte behöver, till en restaurang,
och sälja nötköttet där.
Vårt eget nötkött, slaktat på plats,
tillagat och serverat på en restaurang där man sätter sig ner och har...
Lamm. Vi har fortfarande får.
-Ja. -Så vi har nötkött eller lamm.
-Vi har vår egen potatis. -Ja.
Vi har mjöl till såsen. Vi har mynta till myntasås.
-Det har vi. -Vi har pepparrot.
Vi har durumvete,
-så vi kan göra vår egen pasta. -Pasta.
En restaurang där allt man äter
producerades på Diddly Squat.
Lysande. Men att få allt på plats är...
Ja, titta här.
-Nej. -Bilden, titta.
Dem vill vi ha, frisisk boskap.
-Mjölkkor. När du sa "ät dem"... -Hur vet du... Vad?
När du sa "ät dem"... Det där är mjölkkor.
Det kostar att starta en restaurang.
Jag vet inget om det.
-De kommer och går. -De kommer och går.
Jag vet att 80 % misslyckas, men jag har en plan.
Var en av de 20 %.
Jag vet, allt finns här. Du måste vara lite upprymd.
Jag bara...
Det är i alla fall min plan.
-Vill du att jag hittar några kor? -Ja.
Medan Charlie gick och handlade kor, gick jag tillbaka till skörden. Fast inte.
För de kommande fyra dagarna
regnade det tillräckligt för att bibehålla fuktigheten i grödorna.
Så, med tanke på att det skulle bli ännu en dålig dag...
Vilket stort hack i det här.
...beslöt jag att byta alla däck på min traktor.
Det lustiga är att den luften är 14 år gammal och tysk.
Ja.
Behöver ni hjälp?
Jag hoppades att ni skulle säga nej.
Vad tycker du om det?
Vad fan gör du?
-Kornet är redo. -Vad?
Kornet är klart. Vi måste dit.
Vad gör du? Du borde ha gjort det här till vintern.
-Det här är vinterjobb. -De var inte släta i vintras.
Fint. Vi ses om en timme.
Sätt igång bara.
Jag ska sätta igång medan du leker med det här.
När jag insåg att jag var i trubbel,
fick montörerna på de nya däcken på rekordtid.
Och sen åkte jag för att koppla på sädeskärran,
med hopp om att det inte skulle bli de vanliga klumpiga försöken.
Okej.
Nej.
Skit.
Pete?
Ja?
Vad händer?
Kommer den där gula spetsen ut där bakom?
-Nej. -Hur är det nu?
-Nej. -Nu?
Nej.
Gode Gud. Låt honom inte komma tillbaka och se det här igen.
Du lägger in den här.
-Ja. -Det är helt säkert.
Det senaste året har du berättat hur farligt det är.
Det är baksidan av traktorer, men vi använder en kofot.
Okej.
Håll den där så ska jag fortsätta...
-Kommer den ut? Kroken? -Nej.
-Inte? -Nej.
Har du inte gjort det än?
Hjälp mig.
-Okej. -Se vad jag gör fel.
-Ja. -Men skrik inte åt mig.
-Jag gjorde mitt bästa. -Okej.
Okej. Redo?
-Ja. -Tryck ner stoppknappen.
-Ja. -Nu, tryck upp den.
Tryck nu ner.
-Har den där saken kommit ut nu? -Ja.
Varför... Jag är sur nu, för den...
Efter att ha kopplat sädeskärran
kunde vi äntligen fortsätta skörda.
Solsken, kom igen. Fortsätt torka.
Först av allt, vi har skördat ett litet barn.
Det kommer nästan säkert på nyheterna, eller hur?
Jeremy Clarkson har hackat ett barn.
Burberry. Ett arbetarklassbarn.
Här är problemet. Titta. Det här kornet har legat här
och det har börjat gro och växa.
Titta på det där. Titta.
Det här är helt blöt.
Kaleb säger att jag måste sprida ut allt på betongplattan
med teleskoplastaren,
och sen lägga det jag precis skördat ovanpå,
och sen blir det hopblandat i lastbilen
och medeltalet blir bra.
Jag kommer att dö!
Jag har hittat något inom jordbruk som jag är bra på.
Han kommer att säga: "Du gjorde inte det här."
Skulle du inte ta bort det gröna först?
Vad?
Skulle du inte ta bort de gröna bitarna först?
Vem sa det?
-Kaleb. -Nej, det gjorde han inte. Gjorde han?
Ja.
Du har gjort ett bra jobb.
-Är det bra nog? -Det är inte illa.
Jag har gjort det. Jag tog bort det som grott först.
Bra jobbat.
Vi fortsatte
och under de kommande dagarna lyckades vi få det återstående kornet skördat
och all raps innan regnet började igen.
Som tur var kunde jag utnyttja tiden väl,
eftersom Charlie hade hittat några kor.
Köper vi kodamer eller manskor?
-Avelskorna är flickor. -Ja.
Men de har också några djur som vi kan göda till slakt.
-Några av dem kan vara pojkkor, men... -Korrekt.
De är pojkar innan de blir tjurar.
-Är de stutar? -De är stutar.
-Är de? -För att de inte har kulor.
-Varför har de inga kulor? -De är kastrerade. Lättare att hantera.
-Om du... -Vad?
Det är säkrare att hantera en tjur om den inte har testiklar.
Om någon tog bort mina kulor skulle jag inte bli säkrare.
Du producerar inte den mängd testosteron som en tjur gör.
Lisa säger: "Kan vi köpa några med långa ögonfransar?"
Jag är inte säker på att hon passar för bondelivet.
-"Långa ögonfransar"? -"Jag vill att de
-"har fina, långa ögonfransar." -Vi kan skaffa långa ögonfransar.
Så småningom kom vi fram till Tim, kouppfödarens gård
i Northamptonshire.
-Är det Silverstone som för oljud? -Ja.
Jag trodde ni skulle få tyst på det.
Är det alltid så högljutt?
-Ja. -De flesta dagar.
Jäkla bilar, ärligt talat.
Se på dig!
-Det är en stut. -De här är stutarna.
Vad är en stut?
Det är en tjur utan kulor.
-Okej, det här är... -Inga kulor.
-De här är för att äta, alltså. -För att äta.
-Ja. De här är för avel. -Bara för avel.
De ska inte ätas.
-Man kan ge dem namn och allt. -Ja.
Det är som att vara på en offentlig toalett.
Slutar de aldrig?
-Jo. -Titta på dem. De håller båda på.
Det är bara... Titta på det.
-Det blir mycket bajs. -Ja.
-Det är vad vi vill. -Bra.
-Bajs är bra. -Ja.
Jag vill ha det på åkrarna. Då slipper jag använda så mycket kväve.
Det var därför jag fick idén. Sen tänkte jag
-att Boris har avtalet med Australien. -Ja.
Inget gott kan komma av det så vitt jag kan se.
-Nej, inte alls. -Billig skräpbiff kommer in.
Om vi har nötboskap och öppnar en restaurang
så oroar jag mig inte för konkurrens med australiensare.
Den här korthornsrasen har antagligen det godaste kött du ätit.
-Verkligen? -Ja.
Du blir bra.
Du har ett fint ansikte.
Jeremy, var inte så impad... Vi måste förhandla om ett pris.
-Jag vet. Jag gillar bara det ansiktet. -Fortsätt prata.
Artighetsfraserna var över, det var dags att välja,
vilket jag antog skulle vara enkelt.
Det är fyra kor och kalvar här, fyra kor och kalvar där.
Det ger oss erfarna dikor.
Då är de klara till jul.
Om ett år till.
-Ja. -De här.
Det är därför vi behöver andra...
-Tar det ett år? -Ja.
-Den här gången... -Ja.
-Det är därför vi behöver andra... -Ja, det här är komplicerat.
Så vi måste ta några som blir...
Vi behöver kor som blir dräktiga nästa vår.
De kalvar nästa vår.
Nej, blir dräktiga nästa... Nej. Kalvar...
Ursäkta, kalvar nästa vår.
-Så vi vill ha tolv kor. -Tolv kor.
Nej. Vi har åtta kor här. Hur många har vi här? Nio kor?
Åtta dikor.
Och vi kanske har några kvigor.
Är kvigorna redo att ätas innan kalvarna?
Nej. De är dina avelsdjur.
De kommer att vara dräktiga. Där har du 12.
-Jösses. -Vi tar stutarna
för avel och för gödning.
Jag vet vad vi ska köpa.
Sen var det dags att diskutera priset för vad det nu var jag köpte.
Hur mycket kostar en ko?
En ko med kalv kostar runt 2 200 pund.
Det betyder att det är lika mycket som en... Man får en Alfa 159 för det.
-Jag vet inte vad det är. -Alfa Romeo 159.
Hur kan du bo i Silverstone och inte veta...
Det finns risker. Du måste ta hem dem, mata dem.
Den kan dö, den lilla.
-Som en Alfa Romeo. -Du kanske kraschar din Alfa.
-Ja. -Precis.
Nej, den dör av sig själv. Hur mycket kostar en kviga?
De där kvigorna?
Runt 1 800 pund.
1 800 pund?
-Så är det. -Vänta.
Vänta, jag ska ta fram min miniräknare.
-Så vi köper 20 djur totalt. -Det stämmer.
Okej. Det blir 25 000 pund.
Ja. Jag tror vi kan bättre.
-Ko, kalv, 2 000 pund. -2 100 pund?
2 000 pund.
-2 000 pund då. -Men kvigorna,
-vi har inte diskuterat kvigorna. -De är lite för mycket.
Jag kan inte sälja dem för mindre än 1 500.
-1 250. -1 500 pund.
Inkluderar du leverans?
-Ja. -Det är ganska praktiskt.
1 450 pund, levererat.
-Avgjort. -Vad är avgjort? 1 450 pund?
-Vi är klara. -Vi är klara.
Vi tar i hand på det.
Jag vet inte vad jag precis har köpt.
Nästa morgon var det fortfarande för blött för att skörda vetet.
Jag pratade med Allan, byggnadsarbetaren, om mina idéer
för gårdsrestaurangen.
Det har regnat varje dag.
Bara tillräckligt för att blöta grödorna.
För tillfället fanns det bänkar och bord i ladan,
så butiksbesökarna kunde ta en smörgås och beundra utsikten.
Men med restaurangen ville jag gå längre.
Här är min plan. Vi måste förstås gjuta golv.
-Ja. -Toaletter i det hörnet.
-Ja. -Då blir det köket.
-Det blir en vägg där. -Ja.
-Ja? -Absolut.
-Ja. -Ja.
Och allt det här blir glas.
Om man står här
har man en fin utsikt.
-Wychwood-skogen. -Ja.
Det här släpper in väder.
Vi måste ha en panel.
Det var signalen till Alan att bli mer förvirrande än koförsäljaren.
På det andra taket, plåttaket.
Det blir dubbelisolering.
Det tar vi ner, sätter upp igen, ribbor över hela, sen ner igen.
Lämna taket på, isolera mellan, sen skivor under.
Med en fuktspärr som andas, bakom och nere.
De använder träfiberskivor.
Den här är bredare än den andra där framme.
Det liknar ett torn på ett slott.
Om det kommer igenom där, på baksidan av plåten, eller hur?
Fast de är behandlade.
Du måste behandla dem. De här varar inte två år.
-Du har en Klargester här. -Vad?
Du har en septiktank i en Klargester här. En BioDisc.
Efter denna störtflod kom det oundvikliga komiska citatet.
-Kan du ge mig en uppskattning? -Ja.
Har du någon aning?
-250 000 pund. -Nej.
Så måste det bli.
Alla fönster är tvåglasfönster enligt byggnadsreglerna,
hälsa och säkerhet för dem som kommer in här.
Jag ser att du pratar, för din mun rör sig,
men allt jag kan känna är att mitt inre ryser över
-hur du formulerade det, 250 000 pund. -Ja, okej.
Jag har precis översatt det till en kvarts miljon pund.
Ja.
För att effektivt bygga på en lada som redan står här.
Alan,
kör runt hörnet, gå in i din S-klass.
Puttra iväg hem.
-Din chaufför tar dig hem. -Ja.
Nej, det är inget problem.
-Det är ett problem. Det är mycket pengar. -Ja. Så måste det bli.
Fundera på det, gå igenom det. Kom fram med den rätta summan.
Jag måste tillbaka. Vi gör fuktighetstester.
Vi kanske kan skörda idag.
Ja, om det förblir torrt.
Det höll sig faktiskt torrt.
-15,4. -Det duger.
Nu kör vi!
Vi borde skriva på brödet i butiken: "Kan innehålla spårämnen av tvestjärt."
Just här är det bra, men jag hoppas det blir bättre
när vi kommer in i mitten. Det ser tjockare och högre ut där.
Snyggaste skördetröskan i världen, SImon.
Han gick en gång till McDonalds och bad om bestick.
-Vad? -Han åkte till McDonalds
och bad om kniv och gaffel.
Varifrån kommer... Är det tvestjärtdamm?
Tänk dig att vara en tvestjärt. Plötsligt: "Åh, herregud!"
Nej. Det går genom den röda,
man tänker: "Herregud. Det är hemskt." Sen startar fläkten och blåser upp dig.
Om man bara är två cm och åker fem meter upp i luften,
är det som om vi skulle skjutas ut i rymden.
När du skjuts ut tänker du: "Jag flyger!"
Sen hamnar man i en sädeskärra
och körs till en kvarn där man mals ner.
Vilket hemskt slut.
De bad om protein i vetet. Vi gav dem det.
Vi har gett dem protein. Se det som keema naan, vårt bröd.
Vad är keema naan?
Indisk restaurang.
Har du aldrig varit på en indisk restaurang?
Det har jag inte.
Det finns restauranger där man får curry.
Ja.
Han beskrev sitt barn häromdagen som utländskt.
Han föddes i Oxford!
Jag föddes i Chipping Norton, liksom hela min familj.
Och min son är född i Oxford. Han är utländsk.
Vädret höll i sig.
Och två långa dagar senare var vi på det sista av vetefälten.
Så som traditionen är här,
kom säkerhetschefen för att jobba på det skiftet.
Ja. Vi har lite...
Ja.
Vad? Är det här hans 52:a skörd här?
Tja, 52... Nej, det är 51. Nej, jag tror att det är 54.
Jag ska fråga. Det är ingen mening, eller hur?
Världsarbetare, nu kör vi.
Titta på det här. Det är A-laget nu.
Gerald på tröskan. Kaleb och Jeremy på traktorer.
Men innan vi kunde komma igång,
började Simons nya, högteknologiska tröska föra oljud hos Gerald.
Hej, Gerald, det är Simon. Vad är problemet?
Jag menar hur...
Det är en last...
Det finns ett kryss. Tryck bara på det krysset.
Tryck på escape-knappen.
Tryck på escape-knappen, Gerald.
Diddly Squat Farm.
Så småningom gick gårdens teknikkunniga foster för att reda ut problemet.
Det måste vara fast. Ett tryck. Okej?
När kvällen föll samlade vi in det sista av vetet.
Okej, det var det. Skörden 2021 är hemma
och nu, kor!
Okej.
Här.
-Vad gör du? -Jag ska ta på skyddskläder.
Jag gillar inte kreosot efter att jag fick det i ögat.
-En sån fegis, helt otroligt. -Fegis.
-Du är en fegis. -Nej.
Jag håller i kreosot...
Jag kunde ha fortsatt med denna generationsklyfta-diskussion i timmar,
men Kaleb och jag måste stängsla för de nya korna.
Och jag ville inte slå ner 280 stolpar
med hans medeltida mansdödare.
Högre.
Så jag anlitade en förbränningsmotor istället.
Det här är slutet på din verksamhet.
För varför skulle man anställa
en stängselentreprenör när man har en SoloTrak?
Okej. Bra poäng.
SoloTrak. Så du gör det på egen hand.
-När du förklarar hur de fungerar. -Då kan jag gå?
Förklara bara hur det fungerar.
Om du svänger på den och parkerar där, så backar vi ner.
Stanna.
Efter att ha placerat maskinen och tagit på skyddsutrustning,
började vi.
Okej. Tryck ner den på den.
Vilken jäkla maskin, eller hur?
Vackert.
Och denna schweiziska armékniv hade fler knep i rockärmen.
Fortsätt, fortsätt, fortsätt.
-Är det spänt? -Det är spänt där nere nu.
Fortsätt.
Hålls det spänt?
-Tänk om det brister? -Det skulle göra ont.
Ska jag rensa bort det?
Tur att du har skyddshjälm på dig!
Tur att du är en fegis. Eller är du Gen X? Vad är du?
-Vad menar du? -Föddes du på 1900-talet?
-Det gjorde du, eller hur? -Nej. 1998.
Det är...
1900-talet är... Nej, 2000 och framåt, eller hur?
Nej. Vi är på 2000-talet nu.
Är vi?
Följande dag var stängslet klart,
lagom till ankomsten av våra nya Diddly Squat-bor.
Snygg lastbil.
-Eller hur? -Ja.
Lyssna!
Tyvärr är Kaleb inte här. Han måste avliva sin hund.
Så hemskt.
Okej.
Välkomna.
Titta, ert nya hus.
-Så, det är en kalv. -Japp.
-Är det deras mammor? -Japp.
Titta på dem. Det här är enormt.
Så, du är en kodam.
Du är en mansko. Kodam.
Kodam.
Jag har alltid varit lite rädd för kor,
men du ser inte skrämmande ut. Titta på ditt hår.
Jag kollade upp det och faktiskt
är det många som dödas av kor varje år. Massor.
Mest folk som vandrar, vilket tydligen är okej.
Detta är tillfredsställande. Jag vet att fåren var det
när de först kom, men de blev snabbt otillfredsställande,
men jag kan inte se att de här blir till besvär.
NÄSTA GÅNG
Korna är ute!
Åh, fan!
Herregud, var är du? Fern!
För helvete!
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare: Bengt-Ove Andersson